114/1992 Sb.
                              ZÁKON
                       České národní rady
                      ze dne 19. února 1992
                   o ochraně přírody a krajiny
Změna: 347/1992 Sb.
Změna: 289/1995 Sb.
Změna: 3/1997 Sb.
Změna: 16/1997 Sb.
Změna: 123/1998 Sb.
Změna: 161/1999 Sb., 238/1999 Sb.
Změna: 132/2000 Sb.

     Česká národní rada se usnesla na tomto zákoně:

                           ČÁST PRVNÍ
                        Úvodní ustanovení

                               § 1

                           Účel zákona

     Účelem  zákona  je  přispět   k  udržení  a  obnově  přírodní
rovnováhy  v   krajině,  k  ochraně   rozmanitostí  forem  života,
přírodních  hodnot a  krás a  k šetrnému  hospodaření s přírodními
zdroji. 

                               § 2

                    Ochrana přírody a krajiny

     (1) Ochranou přírody a krajiny  se podle tohoto zákona rozumí
dále vymezená  péče státu a  fyzických i právnických  osob o volně
žijící živočichy, planě rostoucí rostliny a jejich společenstva, o
nerosty, horniny, paleontologické nálezy  a geologické celky, péče
o ekologické  systémy a  krajinné celky,  jakož i  péče o vzhled a
přístupnost krajiny.

     (2) Ochrana  přírody   a  krajiny  podle   tohoto  zákona  se
zajišťuje zejména
a) ochranou  a  vytvářením  územního  systému ekologické stability
   krajiny,
b) obecnou  ochranou  druhů  planě   rostoucích  rostlin  a  volně
   žijících živočichů  a zvláštní ochranou těch  druhů, které jsou
   vzácné  či ohrožené,  pozitivním ovlivňováním  jejich vývoje  v
   přírodě  a  zabezpečováním  předpokladů  pro  jejich zachování,
   popřípadě  i  za  použití  zvláštních  pěstebních  a odchovných
   zařízení,
c) ochranou vybraných nalezišť nerostů, paleontologických nálezů a
   geomorfologických  a  geologických  jevů  i  zvláštní  ochranou
   vybraných nerostů,
d) ochranou dřevin rostoucích mimo les,
e) vytvářením sítě zvláště chráněných území a péčí o ně,
f) účastí na  tvorbě a schvalování  lesních hospodářských plánů  s
   cílem zajistit ekologicky vhodné lesní hospodaření,
g) spoluúčastí v procesu územního  plánování a stavebního řízení s
   cílem   prosazovat  vytváření  ekologicky  vyvážené a esteticky
   hodnotné krajiny,
h) účastí  na  ochraně  půdního  fondu,  zejména  při  pozemkových
   úpravách,
i) ovlivňováním  vodního hospodaření  v krajině  s cílem  udržovat
   přirozené  podmínky pro  život vodních  a mokřadních ekosystémů
   při zachování přirozeného charakteru a přírodě blízkého vzhledu
   vodních toků a ploch a mokřadů,
j) obnovou  a  vytvářením  nových  přírodně hodnotných ekosystémů,
   například  při  rekultivacích  a   jiných  velkých  změnách  ve
   struktuře a využívání krajiny,
k) ochranou  krajiny  pro  ekologicky  vhodné  formy hospodářského
   využívání, turistiky a rekreace. 

                               § 3

                         Vymezení pojmů

     Pro účely  tohoto zákona se  vymezují některé základní  pojmy
takto
a) územní  systém ekologické  stability krajiny  (dále jen "systém
   ekologické stability") je vzájemně propojený soubor přirozených
   i pozměněných, avšak přírodě blízkých ekosystémů, které udržují
   přírodní   rovnováhu.   Rozlišuje   se   místní,  regionální  a
   nadregionální systém ekologické stability,
b) významný krajinný  prvek jako ekologicky,  geomorfologicky nebo
   esteticky hodnotná část krajiny utváří její typický vzhled nebo
   přispívá k udržení její  stability. Významnými krajinnými prvky
   jsou  lesy, rašeliniště,  vodní toky,  rybníky, jezera,  údolní
   nivy.  Dále jsou  jimi jiné  části krajiny,  které zaregistruje
   podle §  6 orgán ochrany přírody  jako významný krajinný prvek,
   zejména mokřady,  stepní trávníky, remízy,  meze, trvalé travní
   plochy,  naleziště  nerostů  a  zkamenělin,  umělé  i přirozené
   skalní útvary, výchozy a odkryvy. Mohou jimi být i cenné plochy
   porostů  sídelních útvarů  včetně historických  zahrad a parků.
   Zvláště  chráněná  část  přírody  je  z  této  definice  vyňata
   (písmeno f),
c) planě rostoucí  rostlina (dále jen "rostlina")  je jedinec nebo
   kolonie  rostlinných  druhů  včetně  hub,  jejichž  populace se
   udržují  v  přírodě  samovolně.  Rostlinou  jsou  všechny  její
   podzemní i nadzemní části,
d) volně  žijící   živočich  (dále  jen   "živočich")  je  jedinec
   živočišných  druhů,  jejichž  populace  se  udržují  v  přírodě
   samovolně, a to  i v případě jeho chovu  v zajetí, nestanoví-li
   tento  zákon  jinak.  Živočichem  jsou  všechna vývojová stádia
   příslušející k danému druhu,
e) živočišný nebo  rostlinný druh je  rovněž systematická jednotka
   nižšího řádu,
f) zvláště chráněná část přírody  je velmi významná nebo jedinečná
   část  živé  či  neživé  přírody;  může  jí  být  část  krajiny,
   geologický útvar, strom, živočich, rostlina a nerost, vyhlášený
   ke  zvláštní ochraně  státním  orgánem  podle části  třetí nebo
   čtvrté tohoto zákona,
g) dřevina rostoucí mimo les (dále  jen "dřevina") je strom či keř
   rostoucí   jednotlivě   i   ve   skupinách   ve  volné  krajině
   i v sídelních útvarech na pozemcích mimo lesní půdní fond,1)
h) paleontologický nález je věc,  která je významným dokladem nebo
   pozůstatkem  života v  geologické  minulosti  a jeho  vývoje do
   současnosti,
i) biotop je soubor veškerých neživých a živých činitelů, které ve
   vzájemném   působení  vytvářejí   životní  prostředí   určitého
   jedince, druhu, populace, společenstva. Biotop je takové místní
   prostředí,  které  splňuje  nároky  charakteristické  pro druhy
   rostlin a živočichů,
j) ekosystém  je   funkční  soustava  živých   a  neživých  složek
   životního prostředí,  jež jsou navzájem  spojeny výměnou látek,
   tokem  energie  a  předáváním  informací  a  které  se vzájemně
   ovlivňují a vyvíjejí v určitém prostoru a čase,
k) krajina je část zemského  povrchu s charakteristickým reliéfem,
   tvořená souborem funkčně propojených ekosystémů a civilizačními
   prvky.
------------------------------------------------------------------
1) Zákon č. 61/1977 Sb., o lesích. 

                           ČÁST DRUHÁ
                     Obecná ochrana přírody
                            a krajiny

                               § 4

                       Základní povinnosti
                   při obecné ochraně přírody

     (1) Vymezení  systému  ekologické  stability,   zajišťujícího
uchování a  reprodukci přírodního bohatství,  příznivé působení na
okolní  méně  stabilní  části  krajiny  a  vytvoření  základů  pro
mnohostranné využívání krajiny stanoví  a jeho hodnocení provádějí
orgány územního plánování a ochrany přírody ve spolupráci s orgány
vodohospodářskými,  ochrany  zemědělského  půdního  fondu a státní
správy lesního hospodářství.  Ochrana systému ekologické stability
je povinností  všech vlastníků a uživatelů  pozemků tvořících jeho
základ; jeho  vytváření je veřejným  zájmem, na kterém se podílejí
vlastníci pozemků,  obce i stát. Podrobnosti  vymezení a hodnocení
systému  ekologické  stability  a  podrobnosti  plánů,  projektů a
opatření v  procesu jeho vytváření  stanoví ministerstvo životního
prostředí  České  republiky   (dále  jen  "ministerstvo  životního
prostředí") obecně závazným právním předpisem.

     (2) Významné krajinné  prvky jsou chráněny  před poškozováním
a ničením.  Využívají se  pouze  tak,  aby nebyla  narušena jejich
obnova  a  nedošlo  k  ohrožení  nebo oslabení jejich stabilizační
funkce. K  zásahům, které by  mohly vést k  poškození nebo zničení
významného  krajinného  prvku  nebo   ohrožení  či  oslabení  jeho
ekologicko-stabilizační  funkce, si  musí ten,  kdo takové  zásahy
zamýšlí, opatřit  závazné stanovisko orgánu  ochrany přírody. Mezi
takové zásahy  patří zejména umisťování  staveb, pozemkové úpravy,
změny  kultur pozemků,  odvodňování pozemků,  úpravy vodních  toků
a nádrží   a   těžba   nerostů.   Podrobnosti  ochrany  významných
krajinných prvků  stanoví ministerstvo životního  prostředí obecně
závazným  právním předpisem.

     (3) Závazné  stanovisko  orgánu  ochrany  přírody  z hlediska
tohoto zákona je také  nezbytné ke schválení lesních hospodářských
plánů a lesních hospodářských osnov,2) k odlesňování a zalesňování
pozemků nad 0,5  ha a k výstavbě lesních cest  a svážnic a lesních
melioračních  systémů. K  pěstebním  a  těžebním zásahům  v lesích
prováděným v  souladu s lesním hospodářským  plánem a při nahodilé
těžbě3) se závazné stanovisko orgánu ochrany přírody nevyžaduje.
------------------------------------------------------------------
2) § 2 zákona ČNR č. 96/1977 Sb.,  o hospodaření v lesích a státní
   správě lesního hospodářství.
3) § 21 zákona ČNR č. 96/1977. Sb. 

                            § 5

               Obecná ochrana rostlin a živočichů

     (1) Všechny  druhy  rostlin  a  živočichů  jsou chráněny před
zničením,  poškozováním, sběrem  či odchytem,  který vede  nebo by
mohl  vést  k  ohrožení  těchto   druhů  na  bytí  nebo  k  jejich
degeneraci,  k  narušení  rozmnožovacích  schopností druhů, zániku
populace druhů  nebo zničení ekosystému, jehož  jsou součástí. Při
porušení těchto podmínek ochrany je orgán ochrany přírody oprávněn
zakázat nebo omezit rušivou činnost.

     (2) Ochrana  podle odstavce  1  se  nevztahuje na  zásahy při
hubení  rostlin   a  živočichů  upravené   zvláštními  předpisy.4)
Ohrožené  nebo  vzácné  druhy  živočichů  a  rostlin  jsou zvláště
chráněny podle § 48 až 50 tohoto zákona.

     (3) Fyzické  a  právnické  osoby  jsou  povinny při provádění
zemědělských, lesnických a stavebních prací, při vodohospodářských
úpravách, v dopravě a energetice postupovat tak, aby nedocházelo k
nadměrnému  úhynu rostlin  a zraňování  nebo úhynu  živočichů nebo
ničení jejich biotopů, kterému lze zabránit technicky i ekonomicky
dostupnými  prostředky. Orgán  ochrany přírody  uloží zajištění či
použití takovýchto prostředků, neučiní-li tak povinná osoba sama.

     (4) Záměrné rozšíření geograficky  nepůvodního druhu rostliny
či živočicha  do krajiny je  možné jen s  povolením orgánu ochrany
přírody;  to  neplatí  pro   nepůvodní  druhy  rostlin,  pokud  se
hospodaří  podle  schváleného  lesního  hospodářského  plánu  nebo
vlastníkem  lesa  převzaté  lesní  hospodářské osnovy. Geograficky
nepůvodní  druh  rostliny  nebo  živočicha  je  druh,  který  není
součástí přirozených společenstev určitého regionu.

     (5) Záměrné křížení  a následné rozšiřování  křížence rostlin
či živočichů  do krajiny je  možné jen s  povolením orgánu ochrany
přírody.

     (6) Vývoz a  dovoz ohrožených rostlin  a živočichů chráněných
mezinárodními  úmluvami, kterými  je Česká  republika vázána (dále
jen  "mezinárodní   úmluvy"),  povoluje  orgán   ochrany  přírody,
s výjimkou  vývozu  a  dovozu   ohrožených  druhů  volně  žijících
živočichů a  planě rostoucích rostlin, který  je upraven zvláštním
předpisem.4a)
------------------------------------------------------------------
 4) Např. zákon č. 61/1964 Sb.,  o rozvoji rostlinné výroby, zákon
    č.  87/1987  Sb.,  o  veterinární  péči,  ve  znění  zákona č.
    239/1991 Sb., zákona č. 20/1966 Sb.,  o péči o zdraví lidu, ve
    znění pozdějších předpisů, zákon č. 23/1962 Sb., o myslivosti,
    ve  znění zákona  č. 96/1977  Sb., a  zákona č.  143/1991 Sb.,
    zákon č. 102/1963 Sb., o rybářství.
4a) Zákon č. 16/1997 Sb., o  podmínkách dovozu a vývozu ohrožených
    druhů  volně  žijících  živočichů  a  planě rostoucích rostlin
    a dalších  opatřeních  k  ochraně   těchto  druhů  a  o  změně
    a doplnění  zákona  ČNR  č.  114/1992  Sb.,  o ochraně přírody
    a krajiny, ve znění pozdějších předpisů.

                               § 6

             Registrace významných krajinných prvků

     (1) Registraci  významných  krajinných  prvků  provádí  orgán
ochrany  přírody, který  ji zároveň  oznámí vlastníkovi,  případně
nájemci dotčeného  pozemku, územně příslušnému  stavebnímu úřadu a
obci.  Je-li dotčen  větší počet  vlastníků pozemků,  lze oznámení
doručit také veřejnou vyhláškou.

     (2) V oznámení podle odstavce  1 se uvede vymezení významného
krajinného prvku, stručné odůvodnění  registrace a jejích právních
důsledků (§ 4 odst. 2).

     (3) Vlastníci   dotčených   pozemků   mají   právo  vznést  k
registraci významného  krajinného prvku písemně výhrady  do 30 dnů
od doručení  oznámení či jeho veřejného  oznámení k orgánu ochrany
přírody, který registraci provedl.  Tento orgán je povinen výhrady
s vlastníkem projednat  a rozhodnout, zda  registraci potvrdí nebo
zruší.

     (4) Zrušit registraci významného krajinného prvku, nejde-li o
zrušení  podle  odstavce  3,  může  orgán  ochrany  přírody, který
registraci provedl, pouze v případě veřejného zájmu. 

                               § 7

                         Ochrana dřevin

     (1) Dřeviny  jsou  chráněny   podle  tohoto  ustanovení  před
poškozováním  a  ničením,  pokud   se  na  ně  nevztahuje  ochrana
přísnější (§ 46 a 48) nebo ochrana podle zvláštních předpisů.5)

     (2) Péče o dřeviny, zejména  jejich ošetřování a udržování je
povinností  vlastníků. Při  výskytu nákazy  dřevin epidemickými či
jinými jejich vážnými chorobami, může orgán ochrany přírody uložit
vlastníkům provedení nezbytných zásahů, včetně pokácení dřevin.
------------------------------------------------------------------
5) Zákon č. 61/1964.
   Vyhláška č. 62/1964 Sb.,  kterou se vydávají prováděcí předpisy
   k zákonu č. 61/1964 Sb.
   Zákon č. 132/1989 Sb., o ochraně práv k novým odrůdám rostlin a
   plemenům zvířat. 

                               § 8

                    Povolení ke kácení dřevin

     (1) Ke  kácení  dřevin  je  nezbytné  povolení orgánu ochrany
přírody,  není-li  dále  stanoveno  jinak.  Povolení  lze vydat ze
závažných  důvodů po  vyhodnocení funkčního  a estetického významu
dřevin.

     (2) Povolení není třeba ke kácení dřevin z důvodů pěstebních,
to  je  za  účelem  obnovy  porostů  nebo  při  provádění výchovné
probírky porostů, a z důvodů zdravotních nebo při výkonu oprávnění
podle  zvláštních  předpisů.6)  Kácení  z  těchto  důvodů musí být
oznámeno  písemně nejméně  15 dnů  předem orgánu  ochrany přírody,
který  je může  pozastavit,  omezit  nebo zakázat,  pokud odporuje
požadavkům na ochranu dřevin nebo rozsahu zvláštního oprávnění.

     (3) Povolení není třeba ke  kácení dřevin na pozemcích, které
jsou  ve vlastnictví  fyzických osob,  jestliže pozemky  užívají a
jde-li   o  stromy   se  stanovenou   velikostí,  popřípadě  jinou
charakteristikou.  Tuto velikost,  popřípadě jinou charakteristiku
stanoví ministerstvo  životního prostředí obecně  závazným právním
předpisem.

     (4) Povolení není třeba ke kácení dřevin, je-li jejich stavem
zřejmě a bezprostředně ohrožen život či zdraví nebo hrozí-li škoda
značného  rozsahu. Ten,  kdo  za  těchto podmínek  provede kácení,
oznámí je orgánu ochrany přírody do 15 dnů od provedení kácení.

     (5) Podrobnosti ochrany  dřevin a podmínek  povolování jejich
kácení  stanoví ministerstvo  životního prostředí  obecně závazným
právním předpisem.
------------------------------------------------------------------
6) Např. §  34 odst. 1 písm.  b) zákona č. 138/1973  Sb., o vodách
   (vodní zákon), zákon č. 51/1964 Sb., o dráhách, ve znění zákona
   č.  104/1974 Sb.,  zákon č.  79/1957 Sb.,  o výrobě,  rozvodu a
   spotřebě elektřiny (elektrizační zákon),  zákon č. 67/1960 Sb.,
   o výrobě, rozvodu a využití  topných plynů (plynárenský zákon),
   zákon  č. 110/1964  Sb., o  telekomunikacích, zákon  č. 61/1964
   Sb. 

                               § 9

                    Náhradní výsadba a odvody

     (1) Orgán ochrany přírody může  ve svém rozhodnutí o povolení
kácení  dřevin  uložit  žadateli  přiměřenou  náhradní  výsadbu ke
kompenzaci ekologické újmy vzniklé pokácením dřevin. Současně může
uložit následnou  péči o dřeviny po  nezbytně nutnou dobu, nejvýše
však na dobu pěti let.

     (2) Náhradní   výsadbu  podle   odstavce  1   lze  uložit  na
pozemcích, které  nejsou ve vlastnictví  žadatele o kácení,  jen s
předchozím souhlasem jejich vlastníka.  Obce vedou přehled pozemků
vhodných pro náhradní výsadbu ve svém územním obvodu po předběžném
projednání s jejich vlastníkem.

     (3) Pokud  orgán ochrany  přírody neuloží  provedení náhradní
výsadby  podle  odstavce  1,  je  ten,  kdo  kácí dřeviny z důvodů
výstavby  a s  povolením orgánu  ochrany přírody  povinen zaplatit
odvod do  rozpočtu obce, která  jej použije na  zlepšení životního
prostředí. Ten, kdo kácel dřeviny protiprávně, je povinen zaplatit
odvod  do Státního  fondu životního  prostředí České  republiky.7)
Výši  odvodů, podmínky  pro jejich  ukládání i  případné prominutí
stanoví zvláštní zákon.

     (4) Zajištěním  náhradní   výsadby  podle  odstavce   1  nebo
zaplacením odvodu  podle odstavce 3  je zároveň splněna  povinnost
náhradního  opatření  podle  §  86  odst.  2  i náhrady ekologické
újmy.8)
------------------------------------------------------------------
7) Zákon ČNR č. 388/1991 Sb.,  o Státním fondu životního prostředí
   České republiky.
8) § 27 zákona č. 17/1992 Sb., o životním prostředí. 

                              § 10

                    Ochrana a využití jeskyní

     (1) Jeskyně   jsou   podzemní   prostory   vzniklé  působením
přírodních  sil.  Jeskyněmi  ve  smyslu  tohoto  zákona  se rozumí
i přírodní jevy na povrchu a  pod zemí,  které jsou  s jeskyněmi v
přímé příčinné souvislosti.

     (2) Poškozovat a  ničit jeskyně je zakázáno.  Pro povolení ke
zpřístupnění či jinému využití jeskyní podle zvláštních předpisů9)
je nezbytný souhlas orgánu ochrany přírody.
------------------------------------------------------------------
9) § 71  až  74  zákona  č.  50/1976  Sb.,   o  územním  plánování
   a stavebním řádu (stavební zákon)
   Výnos č. 7 Českého báňského úřadu ze dne 18. 8. 1987, kterým se
   vydává  předpis  o  bezpečnosti  a  ochraně  zdraví  při  práci
   a o   bezpečnosti   provozu   při   pracích  ke  zpřístupňování
   přírodních  jeskyní a  pracích k  jejich udržování  v bezpečném
   stavu (reg. v částce 18/1987 Sb.). 

                              § 11

                Ochrana paleontologických nálezů

     (1) Kdo učiní  paleontologický nález, který  sám rozpozná, je
povinen  zajistit  jeho  ochranu  před  zničením,  poškozením nebo
odcizením  a opatřit jej údaji  o nálezových  okolnostech, zejména
místě nálezu.  Dále je povinen  na písemné vyzvání  orgánu ochrany
přírody  sdělit  údaje  o  učiněném  nálezu  a  umožnit  přístup a
dokumentaci  tohoto   nálezu  osobám  pověřeným   orgánem  ochrany
přírody.

     (2) Vlastník  pozemku,  na  němž  byl  paleontologický  nález
učiněn, nebo ten, kdo vykonává činnosti, při nichž k nálezu došlo,
je povinen  umožnit na žádost orgánu  ochrany přírody osobám tímto
orgánem pověřeným provedení  záchranného paleontologického výzkumu
a po dobu jeho  konání, nejdéle však po dobu  osmi dnů od ohlášení
nálezu, nedohodnou-li  se strany jinak, zdržet  se na místě nálezu
činnosti, která  by mohla vést  k jeho zničení  nebo poškození. Po
ukončení  záchranného  paleontologického  výzkumu  musí být osobám
pověřeným  orgánem  ochrany   přírody  umožněno  provádět  odborný
paleontologický dohled nad dalšími pracemi.

     (3) Vývoz   paleontologických  nálezů   je  povolen   jen  se
souhlasem orgánu ochrany přírody. 

                              § 12

                     Ochrana krajinného rázu
                         a přírodní park

     (1) Krajinný  ráz,  kterým  je  zejména  přírodní, kulturní a
historická charakteristika  určitého místa či  oblasti, je chráněn
před činností snižující jeho estetickou a přírodní hodnotu. Zásahy
do krajinného rázu, zejména  umisťování a povolování staveb, mohou
být prováděny  pouze s ohledem na  zachování významných krajinných
prvků,  zvláště  chráněných  území,  kulturních  dominant krajiny,
harmonické měřítko a vztahy v krajině.

     (2) K  umisťování   a  povolování  staveb,   jakož  i  jiných
činnostem,  které by  mohly snížit  nebo změnit  krajinný ráz,  je
nezbytný  souhlas  orgánu  ochrany  přírody.  Podrobnosti  ochrany
krajinného  rázu  může  stanovit  ministerstvo životního prostředí
obecně závazným právním předpisem.

     (3) K  ochraně  krajinného  rázu  s  významnými soustředěnými
estetickými  a přírodními  hodnotami, který  není zvláště  chráněn
podle části třetí tohoto zákona, může orgán ochrany přírody zřídit
obecně závazným právním předpisem přírodní park a stanovit omezení
takového využití území, které by znamenalo zničení, poškození nebo
rušení stavu tohoto území. 

                              § 13

                    Přechodně chráněné plochy

     (1) Území s  dočasným nebo nepředvídaným  výskytem významných
rostlinných nebo živočišných druhů, nerostů nebo paleontologických
nálezů  může orgán  ochrany přírody  svým rozhodnutím  vyhlásit za
přechodně  chráněnou   plochu.  Přechodně  chráněnou   plochu  lze
vyhlásit   též  z   jiných  vážných   důvodů,  zejména  vědeckých,
studijních či informačních. Přechodně chráněná plocha se vyhlašuje
na předem stanovenou dobu, případně na opakované období, například
dobu  hnízdění. V  rozhodnutí o  jejím vyhlášení  se omezí  takové
využití území,  které by znamenalo zničení,  poškození nebo rušení
vývoje předmětu ochrany.

     (2) Vznikne-li  vlastníku  či   nájemci  pozemku  v  důsledku
ochranných  podmínek   přechodně  chráněné  plochy   újma  nikoliv
nepatrná, přísluší  mu na jeho  žádost finanční náhrada  od orgánu
ochrany přírody, který přechodně  chráněnou plochu vyhlásil. Orgán
ochrany  přírody  při  rozhodování  o  výši  finanční náhrady může
požadovat doložení žádosti doklady či údaji o výnosu pozemku. 

                           ČÁST TŘETÍ
                     Zvláště chráněná území

                           HLAVA PRVNÍ

                              § 14

               Kategorie zvláště chráněných území

     (1) Území  přírodovědecky  či  esteticky  velmi významná nebo
jedinečná  lze vyhlásit  za  zvláště  chráněná; přitom  se stanoví
podmínky jejich ochrany.

     (2) Kategorie zvláště chráněných území jsou
a) národní parky,
b) chráněné krajinné oblasti,
c) národní přírodní rezervace,
d) přírodní rezervace,
e) národní přírodní památky,
f) přírodní památky. 

                           HLAVA DRUHÁ

                              § 15

                          Národní parky

     (1) Rozsáhlá  území,  jedinečná  v  národním  či mezinárodním
měřítku,  jejichž značnou  část zaujímají  přirozené nebo  lidskou
činností málo ovlivněné ekosystémy,  v nichž rostliny, živočichové
a neživá  příroda mají  mimořádný vědecký  a výchovný  význam, lze
vyhlásit za národní parky.

     (2) Veškeré  využití  národních   parků  musí  být  podřízeno
zachování  a zlepšení  přírodních poměrů  a musí  být v  souladu s
vědeckými a výchovnými cíli sledovanými jejich vyhlášením.

     (3) Národní parky, jejich poslání  a bližší ochranné podmínky
se vyhlašují zákonem. 

                              § 16

           Základní ochranné podmínky národních parků

     (1) Na celém území národních parků je zakázáno
a) hospodařit   na  pozemcích   způsobem  vyžadujícím   intenzivní
   technologie,  zejména   prostředky  a  činnosti,   které  mohou
   způsobit podstatné změny v biologické rozmanitosti, struktuře a
   funkci ekosystémů anebo nevratně poškozovat půdní povrch,
b) zneškodňovat  odpady,  které  mají  původ  mimo území národního
   parku  a zneškodňovat  ostatní odpady  mimo místa  vyhrazená se
   souhlasem orgánu ochrany přírody,
c) tábořit a rozdělávat ohně  mimo místa vyhrazená orgánem ochrany
   přírody,
d) vjíždět  a setrvávat  s motorovými  vozidly a  obytnými přívěsy
   mimo silnice a místní komunikace a místa vyhrazená se souhlasem
   orgánu  ochrany  přírody,  kromě  vjezdu  a  setrvávání vozidel
   orgánů státní správy, vozidel potřebných pro lesní a zemědělské
   hospodaření,  obranu státu  a ochranu  státních hranic, požární
   ochranu,   zdravotní    a   veterinární   službu    a   vozidel
   vodohospodářských organizací,
e) pořádat  a organizovat  hromadné sportovní,  turistické a  jiné
   veřejné akce a provozovat vodní  sporty mimo místa vyhrazená se
   souhlasem orgánu ochrany přírody,
f) provozovat  horolezectví  a  létání  na  padácích  a  závěsných
   kluzácích a jezdit na kolech  mimo silnice, místní komunikace a
   místa vyhrazená se souhlasem orgánu ochrany přírody,
g) sbírat  rostliny kromě  lesních plodů  či odchytávat živočichy,
   není-li  stanoveno jinak  v tomto  zákoně, bližších  ochranných
   podmínkách či návštěvním řádu národního parku,
h) povolovat  nebo  uskutečňovat  záměrné  rozšiřování geograficky
   nepůvodních druhů rostlin a živočichů,
i) zavádět intenzivní chovy zvěře,  například obory, farmové chovy
   a bažantnice,  kromě záchranných  chovů, a  používat otrávených
   návnad při výkonu práva myslivosti,
j) měnit stávající vodní režim pozemků,
k) stavět  nové  dálnice,  silnice,  železnice, průmyslové stavby,
   sídelní  útvary,  plavební   kanály,  elektrická  vedení  velmi
   vysokého napětí a dálkové produktovody,
l) provádět chemický posyp cest,
m) těžit  nerosty, horniny  a humolity  kromě stavebního  kamene a
   písku pro stavby na území národního parku,
n) pořádat   vyhlídkové  lety   motorovými  vzdušnými   dopravními
   prostředky,
o) měnit  dochované  přírodní  prostředí   v  rozporu  s  bližšími
   podmínkami ochrany národního parku.

     (2) Na  území první  zóny národního  parku (§  17 odst. 1) je
dále zakázáno
a) povolovat a umisťovat nové stavby,
b) vstupovat  mimo  cesty  vyznačené  se  souhlasem orgánu ochrany
   přírody, kromě vlastníků a nájemců pozemků,
c) měnit současnou  skladbu a plochu kultur,  nevyplývá-li změna z
   plánu péče o národní park,
d) hnojit, používat kejdu, silážní šťávy a ostatní tekuté odpady. 

                              § 17

                  Členění území národních parků

     (1) Metody   a   způsoby   ochrany   národních   parků   jsou
odstupňovány na základě členění území národních parků zpravidla do
tří zón ochrany přírody vymezených  s ohledem na přírodní hodnoty.
Nejpřísnější  režim  ochrany  se  stanoví  pro  první zónu. Bližší
charakteristiku  a  režim  zón   upravuje  obecně  závazný  právní
předpis, kterým se národní park vyhlašuje.

     (2) Vymezení a změny jednotlivých zón ochrany přírody stanoví
Ministerstvo   životního   prostředí   vyhláškou   po   projednání
s dotčenými  obcemi. Hranice  první zóny  vyznačí správa národního
parku v terénu vhodným způsobem.

                              § 18

                   Plány péče o národní parky
                     a jejich ochranná pásma

     (1) Pro každý národní park navrhuje a schvaluje orgán ochrany
přírody plán péče  o národní park a jeho  ochranné pásmo (dále jen
"plán  péče"),   a  to  na  období   zpravidla  deseti  let.  Jeho
východiskem je  členění území národního parku  do jednotlivých zón
(§ 17), obsahem pak  zejména stanovení dlouhodobých i krátkodobých
úkolů pro ochranu  rostlin a živočichů, péči o  les i půdu, vzhled
krajiny,   ekologické  limity   osídlení,  dopravy,   turistiky  a
hospodaření na území národního parku.

     (2) Plán  péče   obsahuje  též  úkoly  na   úseku  strážní  a
informační  služby  a  zásadní  vnitřní  úkoly  pro činnost orgánu
ochrany přírody.  Slouží jako závazný  podklad pro jiné  plánovací
dokumenty a pro činnost orgánu ochrany přírody.

     (3) Plán  péče se  může členit  do podrobnějších  záměrů i na
kratší časové úseky a může být zpracován pro části území národního
parku. 

                              § 19

                 Návštěvní řády národních parků

     (1) Na  území národních  parků je  omezen vstup, vjezd, volný
pohyb  osob  mimo  současně   zastavěné  území  obcí  a  rekreační
a turistická  aktivita  osob.  Podmínky  tohoto  omezení  a  výčet
turistických a rekreačních činností,  které jsou zakázány, stanoví
tento zákon a návštěvní řády.

     (2) Návštěvní  řád  vydává  orgán  ochrany  přírody národního
parku  formou obecně  závazné  vyhlášky;  osoby trvale  bydlící či
pracující  v  národním  parku  mohou  být  z  její  působnosti  ve
stanoveném rozsahu  vyňaty. Návštěvní řád může  být vydán také pro
část území národního parku.

     (3) Návštěvní řád obsahuje ustanovení o výchovném a osvětovém
využívání národního parku. 

                              § 20

                      Rada národního parku

     (1) K  projednání  a  posouzení  všech  důležitých  dokumentů
ochrany a řízení národního parku  a jeho ochranného pásma, zejména
členění území národního parku do  zón ochrany přírody, plánu péče,
návštěvního  řádu, způsobu  péče o  les a  územních plánů, zřizuje
orgán ochrany  přírody národního parku radu  národního parku (dále
jen "rada")  jako iniciativní a konzultační  orgán pro záležitosti
příslušného národního parku.

     (2) Členy rady jsou delegovaní zástupci obcí, okresních úřadů
a v horských oblastech zástupci Horské služby, na jejichž území se
národní  park a  jeho ochranné  pásmo rozkládá.  Další členy  rady
jmenuje orgán  ochrany přírody národního  parku z nejvýznamnějších
právnických a  fyzických osob s  podnikatelskou činností na  území
národního parku, zejména z oblasti lesnictví, zemědělství, obchodu
a cestovního ruchu,  odborníků z vědeckých  a odborných pracovišť,
popřípadě z jiných orgánů státní správy.

     (3) Před schválením  zón národního parku  (§ 17), návštěvního
řádu (§  19) a plánu péče  o národní park (§  18) je orgán ochrany
přírody povinen dohodnout návrh těchto dokumentů se zástupci obcí,
delegovanými do rady podle odstavce 2.

     (4) Nedojde-li  k  dohodě  podle  odstavce  3,  předloží rada
rozpor se svým stanoviskem ministerstvu životního prostředí, které
věc rozhodne po projednání s dotčenými obcemi. 

                              § 21

                  Právo myslivosti a rybářství
                       v národních parcích

     Výkon  práva myslivosti  a práva  rybářství podle  zvláštních
předpisů10) může  být v určitých  částech národního parku  nebo na
celém jeho území orgánem ochrany přírody omezen nebo vyloučen.
------------------------------------------------------------------
10) Zákon č. 23/1962 Sb.
    Zákon č. 102/1963 Sb. 

                              § 22

                      Lesy národních parků

     (1) Lesy v  národním parku nelze zařazovat  do kategorie lesů
hospodářských;11)  ustanovení  o  zásazích  proti  škůdcům12)  a o
případech mimořádných okolností a nepředvídaných škod3) lze použít
jen se souhlasem a v rozsahu stanoveném orgánem ochrany přírody.

     (2) Právo hospodaření k lesům, lesnímu půdnímu fondu a jinému
lesnímu  majetku  ve  státním   vlastnictví,  který  je  na  území
národních  parků  a  jejich  ochranných  pásem, převedou právnické
osoby   vykonávající  právo   hospodaření  na   příslušnou  správu
národního parku do jednoho roku  od nabytí účinnosti tohoto zákona
a u národních parků vyhlášených  po nabytí účinnosti tohoto zákona
do jednoho roku od vyhlášení národního parku.

     (3) K majetku převedenému podle odstavce 2 vykonává příslušná
správa    národního   parku    právo   hospodaření    přímo   nebo
prostřednictvím právnické osoby, kterou k tomuto účelu zřídí.

     (4) Lhůta  k  převedení  majetku  podle  odstavce  2  se  pro
Krkonošský národní park stanoví na dva roky.
------------------------------------------------------------------
11) Zákon č. 61/1977 Sb.
    Zákon ČNR č. 96/1977 Sb.
12) § 20 zákona ČNR č. 96/1977 Sb.
3) § 21 zákona ČNR č. 96/1977 Sb. 

                              § 23

              Právo vlastnictví k některému majetku
                       v národních parcích

     Lesy, lesní  půdní fond, vodní  toky a vodní  plochy na území
národních parků, které jsou ke  dni nabytí účinnosti tohoto zákona
ve  státním vlastnictví,  nelze zcizit.  Tím nejsou  dotčena práva
fyzických   a  právnických   osob  podle   předpisů  o   majetkové
restituci.13)
------------------------------------------------------------------
13) Např. zákon  č. 298/1990 Sb.,  o úpravě některých  majetkových
    vztahů   řeholních   řádů   a   kongregací   a  arcibiskupství
    olomouckého,  zákon č.  403/1990 Sb.,  o odstranění  některých
    majetkových  křivd,  zákon  č.  87/1991  Sb.,  o  mimosoudních
    rehabilitacích,  zákon č.  92/1991 Sb.,  o podmínkách  převodu
    majetku státu na  jiné osoby, zákon č. 229/1991  Sb., o úpravě
    vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku. 

                              § 24

                  Poplatky v národních parcích

     (1) Za vjezd a setrvání motorovými vozidly na území národního
parku nebo  za vstup do  jeho vybraných míst  mimo zastavěná území
obcí může  orgán ochrany přírody vybírat  poplatek. Tento poplatek
neplatí  osoby  pracující,  trvale   bydlící  nebo  fyzické  osoby
vlastnící rekreační objekty na území národního parku.

     (2) Za  jízdu na  území národního  parku motorovým  vozidlem,
jehož vjezd podléhá poplatku podle  odstavce 1, může orgán ochrany
přírody  rovněž  vybírat  jednorázový  poplatek.  Maximální výši a
způsob  vyměření  tohoto  poplatku  stanoví ministerstvo životního
prostředí obecně závazným právním předpisem.

     (3) Výši  poplatku podle  odstavců 1  a 2  a způsob  vybírání
poplatku stanoví orgán ochrany přírody národního parku vyhláškou.

     (4) Poplatky  v  národních  parcích  jsou příjmem příslušného
orgánu ochrany přírody národního parku.

     (5) Využije-li orgán ochrany přírody oprávnění podle odstavců
1 a  2, nelze  v těchto  místech vybírat  poplatek podle  zákona o
místních poplatcích.14)
------------------------------------------------------------------
14) § 10 zákona ČNR č. 565/1990 Sb., o místních poplatcích. 

                           HLAVA TŘETÍ

                              § 25

                    Chráněné krajinné oblasti

     (1) Rozsáhlá   území   s   harmonicky   utvářenou   krajinou,
charakteristicky vyvinutým reliéfem, významným podílem přirozených
ekosystémů   lesních  a   trvalých  travních   porostů,  s  hojným
zastoupením dřevin, popřípadě s dochovanými památkami historického
osídlení, lze vyhlásit za chráněné krajinné oblasti.

     (2) Hospodářské využívání  těchto území se  provádí podle zón
odstupňované  ochrany  tak,  aby  se  udržoval  a zlepšoval jejich
přírodní stav  a byly zachovány  a vytvářeny optimální  ekologické
funkce  těchto  území.  Rekreační   využití  je  přípustné,  pokud
nepoškozuje přírodní hodnoty chráněných krajinných oblastí.

     (3) Chráněné  krajinné  oblasti,   jejich  poslání  a  bližší
ochranné podmínky vyhlašuje vláda republiky nařízením. 

                              § 26

                   Základní ochranné podmínky
                  chráněných krajinných oblastí

     (1) Na celém území chráněných krajinných oblastí je zakázáno
a) zneškodňovat  odpady mimo  místa vyhrazená  se souhlasem orgánu
   ochrany přírody,
b) tábořit  a rozdělávat  ohně mimo  místa vyhrazená  se souhlasem
   orgánu ochrany přírody,
c) vjíždět  a setrvávat  s motorovými  vozidly a  obytnými přívěsy
   mimo silnice a místní komunikace a místa vyhrazená se souhlasem
   orgánu  ochrany  přírody,  kromě  vjezdu  a  setrvávání vozidel
   orgánů státní správy, vozidel potřebných pro lesní a zemědělské
   hospodaření,  obranu státu  a ochranu  státních hranic, požární
   ochranu a zdravotní a veterinární službu,
d) povolovat  nebo  uskutečňovat  záměrné  rozšiřování geograficky
   nepůvodních druhů rostlin a živočichů,
e) používat otrávených návnad při výkonu práva myslivosti,
f) stavět nové dálnice, sídelní útvary a plavební kanály,
g) pořádat automobilové a motocyklové soutěže,
h) provádět chemický posyp cest,
i) měnit  dochované  přírodní  prostředí   v  rozporu  s  bližšími
   podmínkami ochrany chráněné krajinné oblasti.

     (2) Na  území první  zóny chráněné  krajinné oblasti  je dále
zakázáno
a) umisťovat a povolovat nové stavby,
b) povolovat a měnit využití území,
c) měnit současnou  skladbu a plochy kultur,  nevyplývá-li změna z
   plánu péče o chráněnou krajinnou oblast,
d) hnojit pozemky, používat kejdu,  silážní šťávy a ostatní tekuté
   odpady,
e) těžit nerosty a humolity.

     (3) Na území první a druhé  zóny chráněné krajinné oblasti je
dále zakázáno
a) hospodařit  na  pozemcích  mimo  zastavěná  území obcí způsobem
   vyžadujícím   intenzivní  technologie,   zejména  prostředky  a
   činnosti,  které mohou  způsobit podstatné  změny v  biologické
   rozmanitosti,  struktuře  a  funkci  ekosystémů  anebo nevratně
   poškozovat půdní povrch, používat biocidy, měnit vodní režim či
   provádět terénní úpravy značného rozsahu,
b) zavádět intenzivní chovy zvěře, například obory, farmové chovy,
   bažantnice,
c) pořádat  soutěže  na  jízdních   kolech  mimo  silnice,  místní
   komunikace  a  místa  vyhrazená  se  souhlasem  orgánu  ochrany
   přírody. 

                              § 27

                        Zóny a plány péče
                v chráněných krajinných  oblastech

     (1) K  bližšímu  určení  způsobu  ochrany  přírody chráněných
krajinných oblastí  se vymezují zpravidla čtyři,  nejméně však tři
zóny  odstupňované  ochrany  přírody;  první  zóna má nejpřísnější
režim ochrany.  Vymezení a změny jednotlivých  zón ochrany přírody
stanoví Ministerstvo  životního prostředí vyhláškou  po projednání
s dotčenými   obcemi.  Podrobnější   režim  zón   ochrany  přírody
chráněných krajinných  oblastí se stanoví  při vyhlášení či  změně
bližších ochranných  podmínek chráněných krajinných  oblastí (§ 25
odst. 3) obecně závazným právním předpisem.

     (2) K usměrňování a ovlivňování  lidské činnosti s ohledem na
poslání chráněných krajinných oblastí a ke stanovení střednědobých
a dlouhodobých úkolů ochrany přírody v těchto oblastech, zejména v
péči  o rostliny  a živočichy  orgány ochrany  přírody navrhují  a
schvalují plány  péče v chráněných krajinných  oblastech (dále jen
"plány péče"), a to zpravidla na období deseti až patnácti let.

     (3) Plány péče vycházejí z ochranných podmínek a z režimu zón
ochrany přírody  chráněných krajinných oblastí  (odstavec 1), jsou
výchozím  podkladem   pro  územně  plánovací   dokumentaci,  lesní
hospodářské  plány,  směrný  vodohospodářský  plán  a  jiné  druhy
plánovací dokumentace. 

                          HLAVA ČTVRTÁ

                              § 28

                   Národní přírodní rezervace

     (1) Menší  území mimořádných  přírodních hodnot,  kde jsou na
přirozený reliéf s typickou  geologickou stavbou vázány ekosystémy
významné  a jedinečné  v  národním  či mezinárodním  měřítku, může
orgán  ochrany  přírody  vyhlásit  za  národní přírodní rezervace;
stanoví přitom také jejich bližší ochranné podmínky.

     (2) Využívání  národní  přírodní  rezervace  je  možné  jen v
případě,  že se  jím uchová  či zlepší  dosavadní stav  přírodního
prostředí. 

                              § 29

                   Základní ochranné podmínky
                 národních přírodních rezervací

     Na celém území národních přírodních rezervací je zakázáno
a) hospodařit   na  pozemcích   způsobem  vyžadujícím   intenzivní
   technologie,  zejména   prostředky  a  činnosti,   které  mohou
   způsobit  změny v  biologické rozmanitosti,  struktuře a funkci
   ekosystémů  nebo  nevratně  poškozovat  půdní  povrch, provádět
   chemizaci, změnu vodního režimu a terénní úpravy,
b) povolovat a umisťovat stavby,
c) těžit nerosty a humolity,
d) vstupovat a  vjíždět mimo cesty  vyznačené se souhlasem  orgánu
   ochrany přírody, kromě vlastníků a nájemců pozemků,
e) povolovat  nebo  uskutečňovat  záměrné  rozšiřování geograficky
   nepůvodních druhů rostlin a živočichů,
f) provozovat  horolezectví,   létání  na  padácích   a  závěsných
   kluzácích a jezdit na kolech  mimo silnice, místní komunikace a
   místa vyhrazená orgánem ochrany přírody,
g) zavádět intenzivní chovy zvěře,  například obory, farmové chovy
   a bažantnice  a  používat  otrávených  návnad  při výkonu práva
   myslivosti,
h) vjíždět motorovými vozidly, kromě vozidel orgánů státní správy,
   vozidel potřebných  pro lesní a  zemědělské hospodaření, obranu
   státu a  ochranu státních hranic, požární  ochranu, zdravotní a
   veterinární službu,
i) sbírat či  odchytávat rostliny a živočichy,  nejde-li o případy
   podle § 30.
j) tábořit  a rozdělávat ohně mimo místa vyhrazená orgánem ochrany
    přírody,
k) měnit  dochované  přírodní  prostředí   v  rozporu  s  bližšími
   podmínkami ochrany národní přírodní rezervace. 

                              § 30

                  Právo myslivosti a rybářství
               v národních přírodních rezervacích

     Výkon rybářského a mysliveckého  práva v národních přírodních
rezervacích je možný jen se souhlasem orgánu ochrany přírody. 

                              § 31

               Lesy národních přírodních rezervací

     Lesy  v národních  přírodních rezervacích  nelze zařazovat do
kategorie  lesů  hospodářských;11)  ustanovení  o  zásazích  proti
škůdcům12)  a o  případech mimořádných  okolností a nepředvídaných
škod3) lze použít jen se  souhlasem a v rozsahu stanoveném orgánem
ochrany přírody.
------------------------------------------------------------------
11) Zákon č. 61/1977 Sb.
    Zákon ČNR č. 96/1977 Sb.
12) § 20 zákona ČNR č. 96/1977 Sb.
3) § 21 zákona ČNR č. 96/1977 Sb. 

                              § 32

              Právo vlastnictví k některému majetku
               v národních přírodních rezervacích

     Lesy,  lesní   půdní  fond,  vodní   toky,  vodní  plochy   a
nezastavěné pozemky na území národních přírodních rezervací, které
jsou ke dni nabytí účinnosti tohoto zákona ve státním vlastnictví,
nelze  zcizit. Tím  nejsou dotčena  práva fyzických  a právnických
osob podle předpisů o majetkové restituci.13)
------------------------------------------------------------------
13) Např. zákon  č. 298/1990 Sb.,  o úpravě některých  majetkových
    vztahů   řeholních   řádů   a   kongregací   a  arcibiskupství
    olomouckého,  zákon č.  403/1990 Sb.,  o odstranění  některých
    majetkových  křivd,  zákon  č.  87/1991  Sb.,  o  mimosoudních
    rehabilitacích,  zákon č.  92/1991 Sb.,  o podmínkách  převodu
    majetku státu na  jiné osoby, zákon č. 229/1991  Sb., o úpravě
    vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku. 

                              § 33

                       Přírodní rezervace

     (1) Menší   území   soustředěných    přírodních   hodnot   se
zastoupením  ekosystémů  typických  a  významných  pro  příslušnou
geografickou  oblast  může  orgán   ochrany  přírody  vyhlásit  za
přírodní  rezervace; stanoví  přitom také  jejich bližší  ochranné
podmínky.

     (2) Nezastavěné pozemky na  území přírodních rezervací, které
jsou ke dni nabytí účinnosti tohoto zákona ve státním vlastnictví,
lze zcizit jen se  souhlasem ministerstva životního prostředí. Tím
nejsou dotčena práva fyzických a právnických osob podle předpisů o
majetkové restituci.13)
------------------------------------------------------------------
13) Např. zákon  č. 298/1990 Sb.,  o úpravě některých  majetkových
    vztahů   řeholních   řádů   a   kongregací   a  arcibiskupství
    olomouckého,  zákon č.  403/1990 Sb.,  o odstranění  některých
    majetkových  křivd,  zákon  č.  87/1991  Sb.,  o  mimosoudních
    rehabilitacích,  zákon č.  92/1991 Sb.,  o podmínkách  převodu
    majetku státu na  jiné osoby, zákon č. 229/1991  Sb., o úpravě
    vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku. 

                              § 34

                   Základní ochranné podmínky
                    v přírodních rezervacích

     (1) Na celém území přírodních rezervací je zakázáno
a) hospodařit   na  pozemcích   způsobem  vyžadujícím   intenzivní
   technologie,  zejména   prostředky  a  činnosti,   které  mohou
   způsobit  změny v  biologické rozmanitosti,  struktuře a funkci
   ekosystému anebo nevratně poškozovat půdní povrch,
b) používat biocidy,
c) povolovat a umisťovat nové stavby,
d) povolovat  nebo  uskutečňovat  záměrné  rozšiřování geograficky
   nepůvodních druhů rostlin a živočichů,
e) sbírat či  odchytávat rostliny a živočichy,  kromě výkonu práva
   myslivosti a rybářství či sběru lesních plodů,
f) měnit  dochované  přírodní  prostředí   v  rozporu  s  bližšími
   podmínkami ochrany přírodní rezervace.

     (2) Výkon práva  myslivosti a rybářství  může příslušný orgán
omezit, pokud tento výkon je  v rozporu s podmínkami ochrany území
přírodní rezervace. 

                           HLAVA PÁTÁ

                              § 35

                    Národní přírodní památka

     (1) Přírodní  útvar  menší  rozlohy,  zejména  geologický  či
geomorfologický   útvar,  naleziště   nerostů  nebo   vzácných  či
ohrožených  druhů  ve  fragmentech  ekosystémů,  s  národním  nebo
mezinárodním ekologickým, vědeckým či  estetickým významem, a to i
takový, který  vedle přírody formoval  svou činností člověk,  může
orgán  ochrany  přírody  vyhlásit  za  národní  přírodní  památku;
stanoví přitom také její bližší ochranné podmínky.

     (2) Změny  či poškozování  národních přírodních  rezervací či
jejich  hospodářské   využívání,  pokud  by   tím  hrozilo  jejich
poškození, je zakázáno.

     (3) Lesy,  lesní  půdní  fond,  vodní  toky,  vodní  plochy a
nezastavěné pozemky  na území národních  přírodních památek, které
jsou ke dni nabytí účinnosti tohoto zákona ve státním vlastnictví,
nelze  zcizit. Tím  nejsou dotčena  práva fyzických  a právnických
osob podle předpisů o majetkové restituci.13)
------------------------------------------------------------------
13) Např. zákon  č. 298/1990 Sb.,  o úpravě některých  majetkových
    vztahů   řeholních   řádů   a   kongregací   a  arcibiskupství
    olomouckého,  zákon č.  403/1990 Sb.,  o odstranění  některých
    majetkových  křivd,  zákon  č.  87/1991  Sb.,  o  mimosoudních
    rehabilitacích,  zákon č.  92/1991 Sb.,  o podmínkách  převodu
    majetku státu na  jiné osoby, zákon č. 229/1991  Sb., o úpravě
    vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku. 

                              § 36

                        Přírodní památka

     (1) Přírodní  útvar  menší  rozlohy,  zejména  geologický  či
geomorfologický útvar, naleziště  vzácných nerostů nebo ohrožených
druhů  ve  fragmentech   ekosystémů,  s  regionálním  ekologickým,
vědeckým  či  estetickým  významem,  a  to  i  takový, který vedle
přírody formoval svou činností  člověk, může orgán ochrany přírody
vyhlásit  za přírodní  památku;  stanoví  přitom také  její bližší
ochranné podmínky.

     (2) Nezastavěné  pozemky na  území přírodních  památek, které
jsou ke dni nabytí účinnosti tohoto zákona ve státním vlastnictví,
lze zcizit jen se  souhlasem ministerstva životního prostředí. Tím
nejsou dotčena práva fyzických a právnických osob podle předpisů o
majetkové restituci.13)
------------------------------------------------------------------
13) Např. zákon  č. 298/1990 Sb.,  o úpravě některých  majetkových
    vztahů   řeholních   řádů   a   kongregací   a  arcibiskupství
    olomouckého,  zákon č.  403/1990 Sb.,  o odstranění  některých
    majetkových  křivd,  zákon  č.  87/1991  Sb.,  o  mimosoudních
    rehabilitacích,  zákon č.  92/1991 Sb.,  o podmínkách  převodu
    majetku státu na  jiné osoby, zákon č. 229/1991  Sb., o úpravě
    vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku. 

                           HLAVA ŠESTÁ

                              § 37

             Ochranná pásma zvláště chráněných území

     (1) Je-li  třeba  zabezpečit   zvláště  chráněná  území  před
rušivými vlivy z okolí, může  být pro ně vyhlášeno ochranné pásmo,
ve  kterém lze  vymezit činnosti  a zásahy,  které jsou  vázány na
předchozí souhlas orgánu ochrany přírody. Ochranné pásmo vyhlašuje
orgán,  který  zvláště  chráněné  území  vyhlásil,  a  to  stejným
způsobem.  Pokud  se  ochranné  pásmo  národní přírodní rezervace,
národní přírodní památky, přírodní rezervace nebo přírodní památky
nevyhlásí,  je jím  území do  vzdálenosti 50  m od  hranic zvláště
chráněného území.

     (2) Ke   stavební  činnosti,   terénním  a   vodohospodářským
úpravám, k použití chemických prostředků, změnám kultury pozemku a
ke  stanovení způsobu  hospodaření v  lesích v  ochranném pásmu je
nezbytný souhlas orgánu ochrany přírody. 

                              § 38

                      Plány péče o vybraná
                     zvláště chráněná území

     (1) Vývoj   přírodních   poměrů    v   národních   přírodních
rezervacích,   přírodních   rezervacích,   případně   v  národních
přírodních  památkách a  přírodních památkách  a jejich ochranných
pásmech se  usměrňuje na základě  plánů péče. Tyto  plány obsahují
pokyny  pro  regulaci  přirozeného  vývoje  a  lidských  činností,
zejména  pro provádění  praktických zásahů  v příslušných  zvláště
chráněných částech přírody.

     (2) Plány péče  schvaluje orgán ochrany  přírody zpravidla na
období deseti  let. Jsou využívány  jako závazný podklad  pro jiné
druhy plánovacích dokumentů, zejména pro lesní hospodářské plány a
územně plánovací dokumentace.

     (3) Podrobnosti  o  náležitostech  plánů  péče  může stanovit
ministerstvo   životního   prostředí   obecně   závazným   právním
předpisem. 

                              § 39

                Smluvní ochraně některých zvláště
                    chráněných částí přírody

     Přírodní rezervace, přírodní památky  a památné stromy (§ 46)
včetně  jejich  ochranných  pásem  mohou  orgány  ochrany  přírody
zřizovat  též na  základě písemné  dohody o  ochranných podmínkách
uzavřené mezi  orgánem oprávněným k jejich  vyhlášení a vlastníkem
dotčeného pozemku za předpokladu, že  takto zřízená ochrana bude k
pozemku vázána trvale formou věcného břemene. 

                              § 40

                 Postup při vyhlašování zvláště
                        chráněných území

     (1) Záměr  na  vyhlášení  zvláště  chráněných  území oznamuje
písemně orgán  ochrany přírody příslušný k  vyhlášení vlastníkům a
nájemcům  pozemků  dotčených  zamýšlenou  ochranou.  O  záměru  na
vyhlášení národních parků a chráněných krajinných oblastí vyrozumí
orgán  ochrany  přírody  vlastníky  a  nájemce  dotčených  pozemků
prostřednictvím  orgánů  obce  zpravidla  formou veřejné vyhlášky.
Náležitosti  oznámení  podle  tohoto  odstavce  upraví  podrobněji
ministerstvo   životního   prostředí   obecně   závazným   právním
předpisem.

     (2) Vlastníci  dotčených pozemků  mají právo  vznést k záměru
vyhlásit  část  přírody  podle  odstavce  1  za  zvláště chráněnou
výhrady do 30 dnů od  doručení oznámení či jeho veřejného oznámení
k orgánu ochrany přírody, který oznámení vydal.

     (3) Orgán  ochrany přírody  příslušný k  vyhlášení je povinen
včas podané  výhrady posoudit ve  lhůtě 60 dnů  a se svými  závěry
seznámit toho, kdo je podal.

     (4) Od  doby  oznámení  záměru  vyhlásit  část  přírody podle
odstavce  1  za  zvláště  chráněnou  až  do  konečného rozhodnutí,
nejdéle však po dobu dvou let, se musí vlastníci dotčených pozemků
zdržet  všech zásahů,  které  by  negativně měnily  či poškozovaly
dochovaný stav přírody území navrhovaného ke zvláštní ochraně. 

                              § 41

                Projednávání záměrů na vyhlášení
                     s orgány státní správy

     (1) Záměr na vyhlášení národních parků, chráněných krajinných
oblastí,  národních  přírodních  rezervací  a národních přírodních
památek projedná orgán ochrany  přírody s ústředními orgány státní
správy dotčenými podle zvláštních předpisů.15)

     (2) Dotčené   ústřední  orgány   státní  správy   se  musí  k
předloženým návrhům a záměrům podle odstavce 1 vyjádřit nejpozději
do 30 dnů od jejich předložení.
------------------------------------------------------------------
15) Např. zákon  č. 61/1977 Sb.,  zákon č. 53/1966  Sb., o ochraně
    zemědělského  půdního fondu,  ve znění  zákona č.  75/1976 Sb.
    (úplné znění  zákon č. 124/1976  Sb.), zákon č.  138/1973 Sb.,
    zákon č. 50/1976 Sb. 

                              § 42

                  Evidence a označování zvláště
                        chráněných území

     (1) Zvláště chráněná území jsou evidována v ústředním seznamu
ochrany přírody (dále jen "ústřední seznam").

     (2) Ústřední seznam je veřejný a každý do něj může nahlížet v
přítomnosti pověřeného pracovníka. Podrobnosti o vedení ústředního
seznamu stanoví  ministerstvo životního prostředí  obecně závazným
právním  předpisem, v  němž také  určí právnickou  osobu pověřenou
vedením ústředního seznamu.

     (3) Každé  vyhlášení,  změnu,  popřípadě  zrušení  chráněného
území podle  odstavce 1 oznámí  orgán ochrany přírody  příslušnému
orgánu geodézie a kartografie.16)

     (4) K   označení  národních   parků,  chráněných   krajinných
oblastí,  národních  přírodních  rezervací  a národních přírodních
památek  se  užívá  velkého  státního  znaku  České  republiky. Na
označení přírodních rezervací a přírodních památek se užívá malého
státního znaku České republiky.

     (5) Podrobnosti o způsobu označení zvláště chráněných území v
terénu  i  mapových   podkladech  stanoví  ministerstvo  životního
prostředí obecně závazným právním předpisem.
------------------------------------------------------------------
16) Zákon č. 22/1964 Sb., o  evidenci nemovitostí, ve znění zákona
    ČNR č. 157/1983 Sb.
    Vyhláška č.  23/1964 Sb., kterou  se provádí zákon  č. 22/1964
    Sb., ve znění  vyhlášky č. 133/1965 Sb. a  vyhlášky č. 19/1984
    Sb.
    Zákon č. 46/1971 Sb., o geodézii a kartografii.
    Zákon ČNR č. 36/1973 Sb., o orgánech geodézie a kartografie. 

                              § 43

                  Výjimky ze zákazů ve zvláště
                       chráněných územích

     Výjimky ze  zákazů ve zvláště chráněných  územích podle § 16,
26, 29, 34 a § 35 odst. 2 může v případech, kdy jiný veřejný zájem
výrazně  převažuje  nad  zájmem  ochrany  přírody,  povolit  orgán
ochrany  přírody,  který  je  příslušný  k  vyhlášení  ochrany.  U
národních parků  a chráněných krajinných oblastí  je tímto orgánem
ministerstvo životního prostředí. 

                              § 44

             Souhlas k některým činnostem ve zvláště
                       chráněných územích

     (1) Na území národních parků  a chráněných krajinných oblastí
nelze  bez  souhlasu  orgánu  ochrany  přírody  vydat rozhodnutí o
umístění,  povolení  či  změně  v  užívání  stavby,17)  povolení k
nakládání s vodami a k vodohospodářským dílům, povolení k některým
činnostem18) či udělení souhlasu19) podle vodního zákona.

     (2) V bližších ochranných podmínkách zvláště chráněných území
lze  vymezit činnosti  a zásahy,  které jsou  vázány na  předchozí
souhlas orgánů ochrany přírody.
------------------------------------------------------------------
17) Zákon č. 50/1976 Sb.
18) § 8 až 10 zákona č. 138/1973 Sb.
19) § 13 zákona č. 138/1973 Sb. 

                              § 45

                Zrušení zvláště chráněných území
                    a jejich ochranných pásem

     (1) Orgán,  který vyhlásil  území včetně  ochranného pásma za
zvláště  chráněné, je  oprávněn zrušit  ochranu stejným  způsobem,
jakým bylo provedeno její vyhlášení, a  to pouze z důvodů, pro něž
lze udělit výjimku z bližších  podmínek ochrany (§ 43) anebo pokud
důvody pro zvláštní ochranu zanikly.

     (2) Smluvní zvláštní ochranu území  vyhlášenou podle § 39 lze
zrušit na základě písemné  dohody uzavřené mezi vlastníkem pozemku
a orgánem  ochrany  přírody  oprávněným  k  vyhlašování. V případě
nesouhlasu  vlastníka pozemku  rozhoduje o  zrušení orgán  ochrany
přírody, který je dohodu oprávněn uzavřít. 

                           ČÁST ČTVRTÁ
                Památné stromy, zvláště chráněné
               druhy rostlin, živočichů a nerostů

                           HLAVA PRVNÍ

                              § 46

             Památné stromy a jejich ochranná pásma

     (1) Mimořádně  významné stromy,  jejich skupiny  a stromořadí
lze vyhlásit rozhodnutím orgánu ochrany přírody za památné stromy.

     (2) Památné stromy  je zakázáno poškozovat,  ničit a rušit  v
přirozeném  vývoji; jejich  ošetřování je  prováděno se  souhlasem
orgánu, který ochranu vyhlásil.

     (3) Je-li  třeba  památné  stromy  zabezpečit před škodlivými
vlivy  z okolí,  vymezí pro   ně orgán  ochrany přírody,  který je
vyhlásil,  ochranné  pásmo,  ve  kterém  lze  stanovené činnosti a
zásahy provádět jen s předchozím souhlasem orgánu ochrany přírody.
Pokud tak neučiní, má každý strom základní ochranné pásmo ve tvaru
kruhu  o poloměru  desetinásobku  průměru  kmene měřeného  ve výši
130 cm  nad zemí.  V tomto  pásmu není  dovolena žádná pro památný
strom  škodlivá  činnost,   například  výstavba,  terénní  úpravy,
odvodňování, chemizace.

     (4) Zrušit  ochranu  památného   stromu  může  orgán  ochrany
přírody jen z důvodu, pro který lze udělit výjimku dle § 56. 

                              § 47

             Evidence a označování památných stromů

     (1) Památné stromy  jsou evidovány v ústředním  seznamu (§ 42
odst. 1 a 2).

     (2) Na  označení památných  stromů se  užívá malého  státního
znaku České republiky.

     (3) Bližší  podmínky o  způsobu označení  památných stromů  v
terénu  i  mapových   podkladech  stanoví  ministerstvo  životního
prostředí obecně závazným právním předpisem. 

                              § 48

             Zvláště chráněné rostliny a živočichové

     (1) Druhy  rostlin  a  živočichů,  které  jsou  ohrožené nebo
vzácné,  vědecky  či  kulturně  velmi  významné,  lze  vyhlásit za
zvláště chráněné.

     (2) Zvláště chráněné druhy rostlin  a živočichů se dle stupně
jejich ohrožení člení na
a) kriticky ohrožené,
b) silně ohrožené,
c) ohrožené.

     (3) Seznam a stupeň ohrožení zvláště chráněných druhů rostlin
a živočichů podle  odstavců 1 a  2 stanoví ministerstvo  životního
prostředí obecně závazným právním předpisem. 

                              § 49

                    Základní podmínky ochrany
                   zvláště chráněných rostlin

     (1) Zvláště  chráněné rostliny  jsou chráněny  ve všech svých
podzemních  a  nadzemních  částech  a  všech  vývojových stádiích;
chráněn je rovněž jejich biotop. Je zakázáno tyto rostliny sbírat,
trhat, vykopávat, poškozovat, ničit nebo jinak rušit ve vývoji.

     (2) Ochrana  podle tohoto  zákona se  na rostliny nevztahuje,
pokud
a) rostou  přirozeně  uvnitř  jiných   kultur  a  jsou-li  ničeny,
   poškozovány  nebo rušeny  v přirozeném  vývoji v  souvislosti s
   běžným obhospodařováním těchto kultur,
b) jsou pěstovány v kulturách získaných povoleným způsobem,
c) pocházejí   z   dovozu   a   nejsou   předmětem  ochrany  podle
   mezinárodních úmluv.

     (3) Za  běžné obhospodařování  podle odstavce  2 písm.  a) se
nepovažují zásahy, při kterých  může dojít ke změně hydrologických
půdních   poměrů,   půdního   povrchu   či  chemických  vlastností
prostředí, kromě  zásahů při obvyklém  hospodaření v lesích  podle
platného lesního hospodářského plánu.

     (4) Ustanovení odstavce 2 písm. a) neplatí pro druhy kriticky
a silně  ohrožené;  v  těchto  případech  je  ke  způsobu  běžného
obhospodařování  nezbytné  předchozí   stanovisko  orgánu  ochrany
přírody, který  může uložit náhradní  ochranné opatření, například
záchranný přenos rostlin.

     (5) Bližší   podmínky  ochrany   zvláště  chráněných  rostlin
stanoví ministerstvo  životního prostředí obecně  závazným právním
předpisem. 

                              § 50

                    Základní podmínky ochrany
                  zvláště chráněných živočichů

     (1) Zvláště chránění živočichové jsou chráněni ve všech svých
vývojových stádiích. Chráněna jsou  jimi užívaná přirozená i umělá
sídla a  jejich biotop. Vybrané  živočichy, kteří jsou  chráněni i
uhynulí, stanoví ministerstvo  životního prostředí obecně závazným
právním předpisem.

     (2) Je  zakázáno  škodlivě  zasahovat  do  přirozeného vývoje
zvláště chráněných živočichů, zejména  je chytat, chovat v zajetí,
rušit,  zraňovat  nebo  usmrcovat.  Není  dovoleno  sbírat, ničit,
poškozovat či přemisťovat jejich vývojová stádia nebo jimi užívaná
sídla.

     (3) Ochrana podle tohoto zákona se nevztahuje na případy, kdy
je  zásah  do  přirozeného  vývoje  zvláště  chráněných  živočichů
prokazatelně   nezbytný   v   důsledku   běžného   obhospodařování
nemovitostí  nebo jiného  majetku anebo  z důvodů  hygienických. V
těchto  případech  je  ke  způsobu  a  době zásahu nutné předchozí
stanovisko  orgánu  ochrany  přírody,  který  může uložit náhradní
ochranné opatření, například záchranný přenos živočichů.

     (4) Ustanovení odstavce 3 neplatí  pro druhy silně a kriticky
ohrožené.

     (5) Bližší  podmínky  ochrany  zvláště  chráněných živočichů,
zejména pokud se jedná o zoologické zahrady, záchranné chovy, péči
o zraněné  živočichy a  oprávnění k  preparaci uhynulých živočichů
stanoví ministerstvo  životního prostředí obecně  závazným právním
předpisem. 

                              § 51

                    Zvláštní ochrana nerostů

     (1) Druhy nerostů, které jsou vzácné nebo vědecky či kulturně
hodnotné, lze vyhlásit za zvláště chráněné.

     (2) Zvláště  chráněné nerosty  není dovoleno  na místě jejich
přirozeného  výskytu  poškozovat  či  sbírat  bez  povolení orgánu
ochrany přírody.

     (3) Seznam  zvláště  chráněných  nerostů  podle  odstavce 1 a
bližší ochranné podmínky  stanoví ministerstvo životního prostředí
obecně závazným právním předpisem. 

                              § 52

           Záchranné programy zvláště chráněných druhů

     K  ochraně  zvláště  chráněných  druhů  rostlin  a  živočichů
zajišťují  všechny  orgány  ochrany  přírody  záchranné programy s
cílem vytvořit podmínky umožňující takové posílení populací těchto
druhů, které by vedlo ke snížení stupně jejich ohrožení. Záchranné
programy  spočívají  v  návrhu  a  uskutečňování zvláštních režimů
řízeného   vývoje,  jakými   jsou  záchranné   chovy,  introdukce,
reintrodukce, záchranné  přenosy a jiné přístupné  metody vhodné k
dosažení sledovaného cíle. 

                              § 53

                              Vývoz

     (1) Vývoz zvláště chráněných živočichů,  rostlin a nerostů je
zakázán.  Povolení k  vývozu  může  výjimečně v  případech hodných
zvláštního zřetele udělit ministerstvo životního prostředí.

     (2) Toto   povolení  nenahrazuje   souhlas  podle  zvláštních
předpisů.20)
------------------------------------------------------------------
20) Např. zákon č. 87/1987 Sb. 

                              § 54

                        Prokázání původu

     (1) Kdo  drží,  nabízí  k  prodeji  nebo  zpracovává  zvláště
chráněnou rostlinu,  zvláště chráněného živočicha  nebo rostlinu a
živočicha chráněného  podle mezinárodních úmluv (§  5 odst. 6), je
povinen na  výzvu orgánu ochrany přírody  prokázat povolený způsob
jejich  nabytí  (povoleným  dovozem,  povoleným  chovem  a sběrem,
pěstováním  v kultuře  apod.).  Bez  prokázání původu  je zakázáno
zvláště  chráněnou  rostlinu,  zvláště  chráněného  živočicha nebo
rostlinu a  živočicha chráněného podle  mezinárodních úmluv držet,
nabízet k prodeji nebo je zpracovávat.

     (2) Kdo drží,  nabízí k prodeji či  zpracovává věc uvedenou v
odstavci  1, je  povinen na  vyžádání orgánů  ochrany přírody nebo
stráže přírody (§ 81) prokázat svoji totožnost. 

                           HLAVA DRUHÁ

                              § 55

                Projednávání záměrů na vyhlášení

     (1) Záměr  na  vyhlášení   památných  stromů  projedná  orgán
ochrany přírody  s vlastníky těchto stromů  a orgány státní správy
dotčenými podle zvláštních předpisů21) přiměřeně podle § 40.

     (2) Zvláště  chráněné  druhy  rostlin,  živočichů  a  nerostů
vyhlašuje   orgán  ochrany   přírody  v   dohodě  s  ministerstvem
zemědělství  a po  projednání  s  ústředními orgány  státní správy
dotčenými podle zvláštních předpisů.21)

     (3) Dotčené ústřední orgány státní správy se musí k návrhům a
záměrům předloženým  dle odstavce 1  vyjádřit do 30  dnů od jejich
předložení.
------------------------------------------------------------------
21) Např. zákon  č. 23/1962 Sb.,  zákon č. 102/1963  Sb., zákon č.
    61/1964  Sb., zákon  č. 61/1977  Sb., zákon  č. 44/1988 Sb., o
    ochraně  a využívání  nerostného bohatství  (horní zákon),  ve
    znění zákona ČNR č. 541/1991 Sb. 

                              § 56

         Výjimky ze zákazů u památných stromů a zvláště
          chráněných druhů rostlin, živočichů a nerostů

     (1) Výjimky ze zákazů u památných stromů a zvláště chráněných
druhů rostlin,  živočichů a nerostů podle  § 46 odst. 2,  § 49, 50
a § 51  odst. 2 může v  případech, kdy jiný veřejný  zájem výrazně
převažuje  nad  zájmem  ochrany  přírody,  povolit  orgán  ochrany
přírody.

     (2) Orgán ochrany přírody v  rozhodnutí o výjimce je oprávněn
stanovit  povinnost  označení  živočicha  zvláště chráněného druhu
nezaměnitelnou  a  nesejmutelnou   značkou,  popřípadě  uvede,  že
identifikační označení není třeba.

                              § 57

        Souhlas k některým činnostem týkajícím se zvláště
          chráněných druhů rostlin, živočichů a nerostů

     V  bližších  ochranných  podmínkách  zvláště chráněných druhů
rostlin či živočichů  (§ 50 odst. 5) a nerostů  (§ 51 odst. 3) lze
vymezit činnosti a zásahy, které  jsou vázány na předchozí souhlas
orgánů ochrany přírody. 

                            ČÁST PÁTÁ
               Některá omezení vlastnických práv,
                 finanční příspěvky při ochraně
                  přírody, přístup do krajiny,
                    účast veřejnosti a právo
                 na informace v ochraně přírody

                           HLAVA PRVNÍ

                              § 58

                       Základní povinnosti

     Každý je povinen při užívání přírody a krajiny strpět omezení
vyplývající z tohoto zákona. 

                              § 59

               Zajištění pozemků k tvorbě systému
                      ekologické stability

     (1) K  zajištění  podmínek  pro  vytváření systému ekologické
stability  se v  dohodě s  vlastníkem pozemku  uskuteční opatření,
projekty a plány podle § 4 odst. 1.

     (2) Vyžaduje-li vytváření systému  ekologické stability změnu
v užívání pozemku, se kterou  jeho vlastník nesouhlasí, nabídne mu
pozemkový úřad22) výměnu jeho pozemku za jiný ve vlastnictví státu
v přiměřené výměře a  kvalitě jako je původní pozemek,  a to pokud
možno  v téže  obci, ve   které se  nachází převážná  část pozemku
původního.

     (3) Na  pozemky nezbytné  k uskutečnění  opatření, projektů a
plánů  tvorby systému  ekologické stability  podle §  4 odst. 1 se
nevztahují ustanovení o ochraně zemědělského půdního fondu.23)
------------------------------------------------------------------
22) Zákon  ČNR   č.  284/1991  Sb.,   o  pozemkových  úpravách   a
    pozemkových úřadech.
23) Zákon č. 53/1966 Sb.

                              § 60

       Vyvlastnění a obligatorní převod práva hospodaření

     (1) Vyvlastnit  nemovitost či  práva k  ní za  účelem ochrany
přírody   a  krajiny   lze  v   případech  stanovených   zvláštním
předpisem.24)

     (2) Při  vyvlastňování podle  odstavce 1  se postupuje  podle
zvláštních předpisů o vyvlastnění,25) a to na návrh orgánu ochrany
přírody.

     (3) Právo  hospodaření k  nemovitosti ve  státním vlastnictví
může převést orgán ochrany přírody z důvodů a v rozsahu uvedeném v
odstavci 1 na sebe Převod práva hospodaření je bezúplatný; úplatně
lze právo  hospodaření převést pouze v  případech, kdy převádějící
nabyl nemovitost úplatně.

     (4) Podrobnosti postupu při převodech práva hospodaření podle
odstavce 3 upraví ministerstvo životního prostředí obecně závazným
právním předpisem.
------------------------------------------------------------------
24) § 108 odst. 2 zákona č. 50/1976 Sb.
25) § 109 až 116 zákona č. 50/1976 Sb. 

                              § 61

               Předkupní právo státu a financování
                         výkupu pozemků

     (1) Vlastníci  nezastavěných  pozemků  ležících  mimo sídelní
útvary na  území národních parků,  národních přírodních rezervací,
národních přírodních  památek a vlastníci  jeskyní jsou povinni  v
případě  jejich  zamýšleného  prodeje  přednostně  nabídnout  tyto
pozemky  ke  koupi  orgánu  ochrany  přírody.  Pokud orgán ochrany
přírody  neprojeví o  tyto pozemky  do 60  dnů od obdržení nabídky
pozemku  písemně závazný  zájem, mohou  vlastníci zamýšlený prodej
uskutečnit.

     (2) K  zajištění výkupu  pozemků zvláště  chráněných území či
významných  krajinných prvků  do vlastnictví  státu lze poskytnout
příspěvek ze Státního fondu životního prostředí České republiky.7)
------------------------------------------------------------------
7) Zákon ČNR  č. 388/1991 Sb., o  Státní fondu životního prostředí
   České republiky. 

                              § 62

                        Vstup na pozemky

     (1) Pracovníci  všech orgánů  ochrany přírody,  kteří se  při
výkonu  své  pracovní  činnosti  prokáží  služebním průkazem, mají
právo vstupovat v nezbytných případech  na cizí pozemky při plnění
úkolů vyplývajících  z tohoto zákona  a dalších předpisů  na úseku
ochrany přírody a krajiny.  Mohou přitom provádět potřebná měření,
sledování, dokumentaci a požadovat  informace nezbytné ke zjištění
stavu  přírodního   prostředí.  Při  výkonu   této  činnosti  jsou
pracovníci  orgánu  ochrany  přírody  povinni  co  nejvíce  šetřit
vstupem dotčené pozemky, jakož i všechna práva vlastníka.

     (2) Za  škody  způsobené  pracovníky  orgánů  ochrany přírody
při výkonu  jejich činnosti podle  odstavce 1 odpovídá  stát. Této
odpovědnosti se nemůže zprostit.

     (3) Vstup do prostorů a  objektů užívaných ozbrojenými silami
a ozbrojenými sbory se řídí zvláštními předpisy.26)
------------------------------------------------------------------
26) Zákon č. 169/1949 Sb., o vojenských újezdech.
    Zákon č. 102/1971 Sb., o ochraně státního  tajemství, ve znění
    pozdějších předpisů. 

                              § 63

                       Přístup do krajiny

     (1) Veřejně přístupné účelové  komunikace,27) stezky a pěšiny
mimo zastavěné  území obcí není  dovoleno zřizovat nebo  rušit bez
souhlasu příslušného orgánu ochrany  přírody. Obce vedou přehled o
veřejně přístupných účelových komunikacích,  stezkách a pěšinách v
obvodu své územní působnosti.

     (2) Každý  má   právo  na  volný  průchod   přes  pozemky  ve
vlastnictví či nájmu státu, obce  nebo jiné právnické osoby, pokud
tím   nezpůsobí  škodu   na  majetku   či  zdraví   jiné  osoby  a
nezasahuje-li  do  práv  na  ochranu  osobnosti28)  či sousedských
práv.29)  Je  přitom  povinen  respektovat  jiné  oprávněné  zájmy
vlastníka či nájemce pozemku a obecně závazné právní předpisy.30)

     (3) Práva  podle odstavce  2  se  nevztahují na  zastavěné či
stavební  pozemky,  dvory,  zahrady,  sady,  vinice,  chmelnice  a
pozemky  určené  k  faremním  chovům  zvířat.  Orná  půda, louky a
pastviny  jsou z  oprávnění vyloučeny   v době,  kdy může  dojít k
poškození  porostů či  půdy  nebo  při  pastvě  dobytka.  Zvláštní
předpisy nebo tento zákon mohou  oprávnění podle odstavce 2 omezit
nebo upravit odchylně.31)

     (4) Při  oplocování  či   ohrazování  pozemků,  které  nejsou
vyloučeny z práva volného průchodu podle odstavce 3, musí vlastník
či  nájemce zajistit  technickými nebo  jinými opatřeními  možnost
jejich volného průchodu na vhodném místě pozemku.
------------------------------------------------------------------
27) Zákon  č.  135/1961  Sb.,  o  pozemních komunikacích (silniční
    zákon), ve znění zákona č. 27/1984 Sb. (úplné znění č. 55/1984
    Sb.).
28) Ústavní  zákon  č.  23/1991  Sb.,  kterým  se  uvozuje LISTINA
    ZÁKLADNÍCH PRÁV A SVOBOD.
29) § 127a občanského zákoníku.
30) Např. zákon č. 135/1961 Sb., vyhláška č. 99/1989 Sb., ve znění
    vyhlášky  č. 24/1990  Sb., o  pravidlech provozu  na pozemních
    komunikacích (pravidla silničního provozu).
31) Např. § 16 zákona ČNR č. 96/1977 Sb., vyhláška č.99/1989 Sb. 

                              § 64

             Omezení vstupu z důvodu ochrany přírody

     Hrozí-li  poškozování  území  v  národních parcích, národních
přírodních rezervacích,  národních přírodních památkách  a v první
zóně    chráněných   krajinných    oblastí,   zejména    nadměrnou
návštěvností, může orgán ochrany přírody po projednání s dotčenými
obcemi omezit nebo zakázat přístup veřejnosti do těchto území nebo
jejich částí. Zákaz či omezení  vstupu musí být řádně vyznačeny na
všech přístupových cestách a vhodným  způsobem i na jiných místech
v terénu. 

                              § 65

                  Dotčení zájmů ochrany přírody

     Orgán  státní správy  vydávající rozhodnutí  podle zvláštních
předpisů,32) jimiž mohou být dotčeny zájmy chráněné tímto zákonem,
tak činí jen po dohodě s  orgánem ochrany přírody, není-li v tomto
zákoně předepsán jiný postup.
------------------------------------------------------------------
32) Např. zákon  č. 61/1977 Sb.,  zákon č. 138/1973  Sb., zákon č.
    50/1976 Sb. 

                              § 66

                    Omezení a zákaz činnosti

     Orgán  ochrany  přírody  je   oprávněn  stanovit  fyzickým  a
právnickým  osobám podmínky  pro  výkon  činnosti, která  by mohla
způsobit  nedovolenou změnu  obecně nebo  zvláště chráněných částí
přírody, popřípadě takovou činnost zakázat. 

                           HLAVA DRUHÁ

                              § 67

                      Povinnosti investorů

     (1) Ten,  kdo v  rámci výstavby  nebo jiného  užívání krajiny
zamýšlí  uskutečnit závažné  zásahy,  které  by se  mohly dotknout
zájmů chráněných  podle části druhé, třetí  a čtvrté tohoto zákona
(dále jen  "investor"), je povinen předem  zajistit na svůj náklad
provedení  přírodovědného  průzkumu  dotčených  pozemků  a písemné
hodnocení vlivu  zamýšleného zásahu na rostliny  a živočichy (dále
jen  "biologické hodnocení"),  pokud o  jeho nezbytnosti  rozhodne
orgán  ochrany přírody  příslušný k  povolení zamýšleného  zásahu.
Fyzickou či právnickou osobu,  která biologické hodnocení provede,
schválí  na návrh  investora  nebo  účastníka v  příslušném řízení
orgán ochrany přírody s ohledem  na její kvalifikační, technické a
jiné   předpoklady.  Podrobnosti   biologického  hodnocení  upraví
ministerstvo   životního   prostředí   obecně   závazným   právním
předpisem.

     (2) Provedení  biologického  hodnocení  podle  odstavce  1 se
neuloží,  pokud je  součástí jiného  ekologického hodnocení  podle
obecně   závazných   právních   předpisů   na   ochranu  životního
prostředí33) a splňuje zároveň požadavky na biologické hodnocení.

     (3) Přírodovědný   průzkum  a   biologické  hodnocení   podle
odstavců  1 a  2 se  využívá jako  podklad pro  rozhodování orgánu
ochrany přírody.

     (4) Vyplyne-li  z  tohoto  zákona   nebo  z  jiných  právních
předpisů nebo  z výsledku biologického hodnocení  podle odstavce 1
či 2  potřeba zajištění přiměřených náhradních  opatření k ochraně
přírody  (například  vybudování   technických  zábran,  přemístění
živočichů a rostlin), je investor povinen tato opatření realizovat
na svůj  náklad. O rozsahu a  nezbytnosti těchto opatření rozhodne
orgán ochrany přírody.
------------------------------------------------------------------
33) Zákon č. 17/1992 Sb. 

                              § 68

           Opatření ke zlepšování přírodního prostředí

     (1) Vlastníci a nájemci pozemků zlepšují podle svých možností
stav  dochovaného  přírodního  a  krajinného  prostředí  za účelem
zachování druhového bohatství přírody a udržení systému ekologické
stability.

     (2) K provádění péče o pozemky z důvodů ochrany přírody mohou
uzavírat  orgány ochrany  přírody či  obce s  vlastníky či nájemci
pozemků písemné dohody.

     (3) Orgány  ochrany přírody  jsou oprávněny  provádět samy či
prostřednictvím jiného zásahy ke  zlepšení přírodního a krajinného
prostředí podle odstavce 1, neučiní-li  tak k výzvě orgánu ochrany
přírody  vlastník  či  nájemce  pozemku  sám,  zejména pokud jde o
ochranu zvláště  chráněných částí přírody  a významných krajinných
prvků.

     (4) Vlastníci a nájemci dotčených pozemků jsou povinni strpět
provádění  zásahů  podle  odstavce  3  a  umožnit osobám, které je
zajišťují,  vstup na  pozemky.  Orgán  ochrany přírody  je povinen
předem vyrozumět vlastníky či nájemce  o rozsahu a době zásahu. Za
případné   škody  vzniklé   vlastníkům  či   nájemcům  pozemků   v
souvislosti s těmito zásahy  odpovídá orgán ochrany přírody, který
zásahy  nařídil. Tím  není dotčena  odpovědnost osob provádějících
tyto zásahy. 

                              § 69

                       Finanční příspěvek

     (1) K  uskutečnění  záměrů  uvedených  v  §  68  odst.  2 lze
poskytnout finanční  příspěvek vlastníkům nebo  nájemcům dotčených
pozemků  za předpokladu,  že se  tito zdrží  určité činnosti  nebo
provedou dohodnuté práce v zájmu zlepšení přírodního prostředí.

     (2) Finanční  příspěvek  lze   též  poskytnout  osobě,  která
provede náhradní ochranné opatření podle § 49 či 50.

     (3) Příspěvek  podle odstavce  1 může  poskytnout na  základě
písemné dohody orgán ochrany přírody nebo obec. Bližší podrobnosti
o podmínkách  poskytování příspěvku  i náležitosti  dohody o  jeho
poskytování   stanoví  ministerstvo   životního  prostředí  obecně
závazným právním předpisem.

     (4) Příspěvek podle  odstavce 1 lze poskytovat  i ze Státního
fondu životního prostředí České republiky.7)
------------------------------------------------------------------
7) Zákon ČNR č. 388/1991 Sb.,  o Státním fondu životního prostředí
   České republiky. 

                           HLAVA TŘETÍ

                              § 70

                          Účast občanů

     (1) Ochrana  přírody podle  tohoto zákona  se uskutečňuje  za
přímé účasti občanů, prostřednictvím jejich občanských sdružení34)
a dobrovolných sborů či aktivů při orgánech ochrany přírody.

     (2) Místně   příslušná    organizační   jednotka   občanského
sdružení, jehož hlavním posláním podle stanov je ochrana přírody a
krajiny  (dále jen  "občanské sdružení"),  je oprávněna,  pokud má
právní subjektivitu, požadovat u příslušných orgánů státní správy,
aby  byla  předem  informována  o  všech  zamýšlených  zásazích  a
zahajovaných správních řízeních, při nichž mohou být dotčeny zájmy
ochrany přírody a krajiny chráněné podle tohoto zákona.

     (3) Občanské sdružení je oprávněno  za podmínek a v případech
podle odstavce  2 účastnit se správního  řízení, pokud oznámí svou
účast písemně do osmi dnů od zahájení řízení orgánu státní správy,
který  řízení  zahájil;  v  tomto  případě  má postavení účastníka
řízení.35)
-----------------------------------------------------------------
34) § 2 zákona č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů.
35) § 14 zákona č. 71/1967 Sb., o správním řízení (správní řád). 

                              § 71

                           Účast obcí

     (1) Obce se prostřednictvím svých  orgánů zapojují do ochrany
přírody a krajiny ve svých územních obvodech. Vyjadřují se zejména
k vyhlašování a rušení zvláště  chráněných území, památných stromů
a jejich ochranných pásem.

     (2) Orgány státní ochrany  přírody jsou povinny spolupracovat
s obcemi,   předkládat  jim   požadované  podklady   a  informace,
poskytovat  potřebná vysvětlení  k zásahům  do přírody  i způsobům
její  ochrany,  zejména  pokud  takové  zásahy  mohou   nepříznivě
ovlivnit prostředí v obci nebo omezit výkon práv jejích obyvatel.

     (3) Orgány obce jsou ve svém územním obvodu účastníkem řízení
podle  tohoto zákona,  pokud v  téže věci  nerozhodují jako orgány
státní správy. 

                              § 72

         Právo na informace v ochraně přírody a krajiny

     Orgány,  které  vykonávají  státní  správu  v ochraně přírody
podle tohoto zákona a prováděcích předpisů, jsou povinny v rozsahu
své působnosti vést přehled informací, který obsahuje zejména
a) normativní správní akty v ochraně přírody,
b) návrhy na zahájení správního řízení,
c) vydaná rozhodnutí včetně rozhodnutí v odvolacím nebo přezkumném
   řízení,
d) všechny písemné a jiné  podklady pro vydaná rozhodnutí, zejména
   zápisy, protokoly,  svědecké výpovědi, písemné  důkazy, odborné
   posudky,
e) návrhy  na  vyhlášení  části  přírody  za  zvláště  chráněnou a
   vyjádření vlastníků či nájemců pozemků  k tomuto záměru (§ 40 a
   55),
f) jiné důležité  informace, které se  vztahují k výkonu  a řízení
   ochrany přírody známé příslušnému orgánu, zejména údaje o stavu
   a vývoji přírodního prostředí.

                              § 73

                          Věda a výzkum

     (1) Při ochraně přírody a  krajiny, zejména při vyhlašování a
ochraně zvláště  chráněných částí přírody,  popřípadě při upuštění
od  jejich  ochrany,  v  přípravě  plánu  péče  o  vybraná zvláště
chráněná  území  spolupracují  orgány  ochrany  přírody  s odborně
kvalifikovanými právnickými a fyzickými osobami.

     (2) Odborné expertízy  v ochraně přírody  a krajiny a  výzkum
zvláště  chráněných  částí  přírody,  vyžadující  zásahy do jejich
ochranných  podmínek,  mohou  orgány  ochrany  přírody  zadat nebo
povolit jen těm fyzickým či právnickým osobám, které mají pro tuto
činnost kvalifikační předpoklady. 

                              § 74

                 Spolupráce při ochraně přírody

     (1) Orgány ochrany přírody se aktivně podílejí na mezinárodní
spolupráci  v  ochraně  přírody,  zajišťují  závazky vyplývající z
mezinárodních  úmluv,  programů  a  projektů  přijatých  k ochraně
přírody. K  zajištění úkolů vyplývajících  z mezinárodních závazků
může  v  mezích  své  působnosti  ministerstvo životního prostředí
vydat obecně závazný právní předpis.

     (2) Zvláštní péči věnují orgány ochrany přírody vyhlašování a
ochraně území hraničících se  zvláště chráněnými územími Slovenské
republiky a států sousedících s Českou republikou, jakož i ochraně
živočichů pohybujících  se volně přes státní  hranice a přírodních
zdrojů přesahujících hranice České republiky. 

                           ČÁST ŠESTÁ
                     Orgány a státní správa
                        v ochraně přírody

                           HLAVA PRVNÍ

                              § 75

                     Orgány ochrany přírody

     (1) Orgány ochrany přírody jsou
a) obce,
b) okresní úřady,
c) kraje,
d) správy národních parků a chráněných krajinných oblastí,
e) Česká inspekce životního prostředí,37)
f) ministerstvo životního prostředí.

     (2) Orgány ochrany přírody vykonávají  státní správu na úseku
ochrany přírody a krajiny podle tohoto zákona.
------------------------------------------------------------------
37) Zákon  ČNR  č.  282/1991   Sb.,  o  České  inspekci  životního
    prostředí a její působnosti v ochraně lesa. 

                              § 76

                         Působnost obcí

     (1) Obce
a) účastní  se  na  ochraně  přírody  a  krajiny ve svých územních
   obvodech podle § 68 odst. 2, § 69 odst. 2 a § 71,
b) povolují s výjimkou území národních  parků kácení dřevin a jsou
   oprávněny  k  pozastavení,  omezení  nebo  zákazu kácení dřevin
   podle § 8, ukládají náhradní výsadbu podle § 9 s výjimkou území
   národních  parků a  vedou přehled  pozemků vhodných  k náhradní
   výsadbě podle § 9 odst. 2,
c) vedou  přehled  o  veřejně  přístupných účelových komunikacích,
   stezkách a pěšinách  v obvodu své územní působnosti  podle § 63
   odst. 1.

     (2) Pověřené obecní úřady38)
a) registrují významné krajinné prvky podle § 6,
b) vydávají  závazná stanoviska  podle §  4 odst.  2 k  zásahům do
   registrovaných krajinných prvků,
c) hodnotí a vymezují místní systém ekologické stability,
d) vyhlašují  památné stromy  a jejich  ochranná pásma  podle § 46
   odst.  1  a  udělují  souhlas  k  jejich  ošetřování podle § 46
   odst. 2,
e) vydávají souhlas  ke zřizování či  rušení účelových komunikací,
   stezek a pěšin podle § 63 odst. 1,
f) ukládají  pokuty  za  přestupky  podle   §  87  odst.  1  a  za
   protiprávní jednání  podle § 88  odst. 1, mimo  území národních
   parků a chráněných krajinných oblastí.

     (3) Působnost pověřených  obecních úřadů podle  odstavce 2 se
nevztahuje  na   území  národních  parků,   chráněných  krajinných
oblastí,  národních  přírodních  rezervací,  přírodních rezervací,
národních přírodních památek a přírodních památek.

     (4) Statutární  města38) vykonávají  státní správu  v ochraně
přírody  v  rozsahu  svěřeném   obcím,  pověřeným  obecním  úřadům
a okresním úřadům (§ 77).

     (5) Na území hlavního města  Prahy vykonávají státní správu v
ochraně přírody a krajiny
a) Magistrátní   úřad  hlavního   města  Prahy 39)   s  působností
   okresního úřadu podle § 77,
b) orgány  městských  částí 39)  s  působností  obecních  úřadů  a
   pověřených obecních úřadů podle  tohoto zákona kromě působnosti
   podle § 76 odst. 2 písm. a) až d).
------------------------------------------------------------------
38) Zákon ČNR č. 367/1990 Sb., o obcích (obecní zřízení).
39) § 14  zákona ČNR  č. 418/1990  Sb., o  hlavním městě Praze, ve
    znění zákona ČNR č. 439/1991 Sb.

                              § 77

                    Působnost okresních úřadů

     (1) Okresní  úřady  zpracovávají  koncepci  ochrany přírody a
krajiny v okrese  a vykonávají státní správu v  ochraně přírody ve
svém územním obvodu, není-li  příslušný jiný orgán ochrany přírody
(§ 76,  79 a 80) a nejde-li o území národního  parku nebo chráněné
krajinné oblasti (§ 78).

     (2) Okresní  úřady  dále  vedou  výpisy  z ústředního seznamu
ochrany přírody (§ 42 a 47)  v obvodu své územní působnosti. Mohou
si  vyhradit, jsou-li  pro to  závažné důvody,  působnost obce  ve
věcech podle § 76 odst. 1 písm. b) a působnost pověřených obecních
úřadů ve věcech  podle § 76 odst. 2.  Ukládají pokuty podle tohoto
zákona,  nejsou-li příslušné  jiné  orgány  ochrany přírody  [§ 76
odst. 2 písm. f) a § 78 odst. 2].

     (3) Okresní  úřady mohou  vydat vyhlášku  podle §  5 odst.  1
tohoto zákona  k omezení nebo  zákazu rušivé činnosti,  vyhlášku o
zřízení přírodního  parku podle §  12 odst. 3,  vyhlášku o zřízení
přírodní rezervace podle § 33, vyhlášku o zřízení přírodní památky
podle § 36. 

                              § 78

                 Působnost správ národních parků
                 a chráněných krajinných oblastí

     (1) Na území národních parků, chráněných krajinných oblastí a
jejich ochranných pásem vykonávají státní správu v ochraně přírody
a krajiny správy  národních parků a  chráněných krajinných oblastí
(dále jen  "správa"), není-li podle tohoto  zákona příslušná obec,
ministerstvo  životního  prostředí  nebo  Česká inspekce životního
prostředí. Přehled  správ na území České  republiky a jejich sídla
jsou  uvedeny  v  příloze  tohoto  zákona.  Správa národního parku
Šumava  vykonává též  působnost Správy  chráněné krajinné  oblasti
Šumava.

     (2) Správy vedou výpisy z  ústředního seznamu ochrany přírody
(§  42 a  47) v  obvodu své  územní působnosti.  Mohou si vyhradit
působnost obce  ve věcech podle  § 76 odst.  1 písm. b)  a odst. 2
písm.  c)  až  e),  jsou-li  pro  to  závažné důvody; projednávají
a ukládají pokuty  podle tohoto zákona za  přestupky a protiprávní
jednání na území národních  parků a chráněných krajinných oblastí.
Jsou oprávněny  k vydání vyhlášky  o zřízení přírodních  rezervací
(§ 33)   a  přírodních   památek  (§   36).  Správy  přezkoumávají
rozhodnutí orgánů obcí vydaná ve  správním řízení na úseku ochrany
přírody a krajiny.

     (3) Správy  plní zároveň  úkoly odborných  organizací ochrany
přírody  ve  svých  územních  obvodech.  Přitom  zejména provádějí
potřebné  inventarizační  přírodovědné   průzkumy,  dokumentaci  a
šetření v  ochraně přírody, spolupracují s  výzkumnými a vědeckými
pracovišti,  zajišťují  strážní,  informační  a kulturně výchovnou
činnost.

     (4) Správy národních parků dále vykonávají na území národních
parků  působnost  svěřenou   podle  zvláštních  předpisů  okresním
úřadům,  obcím  a  pověřeným  obecním  úřadům  na  úseku rybářství
a ochrany zemědělského půdního fondu.40)

     (5) Správy národních parků navrhují  plán péče o národní park
(§ 18), vydávají vyhlášku o návštěvním řádu národního parku (§ 19)
a poplatcích v  národním parku (§ 24  odst. 3), povolují výzkumnou
činnost na území národních parků (§ 73) a zřizují radu (§ 20).
------------------------------------------------------------------
40) Zákon č.96/1977 Sb.
    Zákon č. 23/1962 Sb.
    Zákon č. 102/1963 Sb.
    Zákon č. 53/1966 Sb. 

                              § 79

           Působnost ministerstva životního prostředí

     (1) Ministerstvo  životního  prostředí  je  ústředním orgánem
státní správy ochrany přírody v České republice.

     (2) Ministerstvo životního prostředí
a) zpracovává  ve  spolupráci  s  kraji  v  samostatné  působnosti
   prognózy   a  koncepce   strategie  ochrany   přírody  v  České
   republice,
b) koordinuje  státní  vědeckovýzkumnou  činnost  v  oboru ochrany
   přírody a krajiny,
c) spolupracuje  s   ministerstvem  školství  České   republiky  v
   zajišťování ekologické výchovy a vzdělávání,
d) zabezpečuje  mezinárodní  spolupráci  České  republiky  v oboru
   ochrany přírody a krajiny.

     (3) Ministerstvo životního prostředí dále
a) provádí vymezení a hodnocení nadregionálního systému ekologické
   stability,
b) vydává   vyhlášky,  kterými   se  vyhlašují   národní  přírodní
   rezervace  (§ 28)  a národní  přírodní památky  (§ 35), zvláště
   chráněné druhy  rostlin a živočichů (§  48) a nerostů (§  51) a
   jimiž se stanoví bližší podmínky jejich ochrany,
c) vymezuje   zóny  ochrany   přírody  národních   parků  (§  17),
   chráněných krajinných oblastí (§ 27),
d) schvaluje  plán péče  o národní  park (§  18), národní přírodní
   rezervaci  a  národní  přírodní  památku  (§  38)  a  plán péče
   chráněné krajinné oblasti (§ 27),
e) zajišťuje záchranné  programy (§ 52)  kriticky ohrožených druhů
   rostlin a živočichů,
f) uděluje  výjimky  z   ochranných  podmínek  zvláště  chráněných
   kriticky a silně ohrožených  druhů rostlin, živočichů a výjimky
   z ochranných podmínek nerostů (§ 56),
g) uděluje souhlasy k činnostem v národních přírodních rezervacích
   a v národních  přírodních památkách (§ 44),  pokud je nepřenese
   na okresní úřad či správu,
h) je  odvolacím orgánem  proti rozhodnutím  vydaným orgánem kraje
   v přenesené působnosti či správou,
i) vykonává  funkci  ústředního  orgánu  státní  správy  ve věcech
   lesního   hospodářství  národních   parků  a   schvaluje  lesní
   hospodářské  plány  pro  lesy  v  národních  parcích  a  jejich
   ochranných pásmech,
j) vydává povolení  k vývozu paleontologických nálezů  (§ 11 odst.
   3), k  vývozu zvláště chráněných  rostlin, živočichů a  nerostů
   (§ 53), k výzkumu v národních přírodních rezervacích, národních
   přírodních  památkách  a  kriticky  či  silně  ohrožených druhů
   rostlin a živočichů (§ 73),
k) vydává  souhlas   k  vývozu  či  dovozu   rostlin  a  živočichů
   chráněných mezinárodními úmluvami (§ 5 odst. 6),
l) vykonává působnost orgánu ochrany přírody na pozemcích určených
   pro  účely  obrany  státu,41)  není-li  zákonem stanoveno jinak
   (§ 91),
m) oznamuje  záměr  vyhlášení  národního  parku, chráněné krajinné
   oblasti a národní přírodní rezervace (§ 40 odst. 1),
n) řídí činnost správ a plní jiné úkoly stanovené tímto zákonem.
------------------------------------------------------------------
41) Zákon č. 169/1949 Sb.
    Zákon č. 40/1961 Sb., o obraně státu. 

                              § 79a

     (1) Orgán   kraje   v    samostatné   působnosti   zpracovává
ve spolupráci  s  ministerstvem   prognózy  a  koncepce  strategie
ochrany  přírody  ve  své  územní  působnosti,  nejde-li  o  území
národního parku nebo chráněné krajinné oblasti.

     (2) Orgán kraje v přenesené působnosti
a) spolupracuje  s   ostatními  správními  úřady   na  zajišťování
   ekologické výchovy a vzdělávání,
b) je  odvolacím   orgánem  proti  rozhodnutím   vydaným  okresním
   úřadem.

                              § 80

          Působnost České inspekce životního prostředí

     (1) Česká inspekce životního  prostředí (dále jen "inspekce")
dozírá,  jak jsou  orgány státní  správy, právnickými  a fyzickými
osobami  dodržována  ustanovení  právních  předpisů  a  rozhodnutí
týkající se  ochrany přírody a krajiny.  Inspekce zjišťuje případy
ohrožení  a poškození  přírody a  krajiny, jejich  příčiny a osoby
odpovědné  za jejich  vznik  nebo  trvání. Inspekce  je oprávněna,
stejně  jako okresní  úřady a  správy, vyžadovat  prokázání původu
podle  § 54,  ukládat opatření  podle §  66 a  odebírat nedovoleně
držené jedince podle § 89.

     (2) Inspekce je  oprávněna v případech  hrozící škody nařídit
omezení,   případně  zastavení   škodlivé  činnosti   až  do  doby
odstranění jejich nedostatků a příčin.

     (3) Inspekce  ukládá právnickým  a fyzickým  osobám pokuty za
porušení  povinností při  ochraně přírody  a krajiny  podle tohoto
zákona. Inspekce může zahájit řízení o uložení pokuty pouze tehdy,
nezahájil-li  je  již  pověřený  obecní  úřad,  okresní  úřad nebo
správa. Pokud řízení o pokutě zahájí pověřený obecní úřad, okresní
úřad  nebo  správa  a  inspekce  ve  stejný  den, provede řízení o
uložení pokuty  pověřený obecní úřad, okresní  úřad nebo správa. O
zahájení  řízení o  uložení pokuty  se inspekce  a pověřený obecní
úřad,  okresní úřad  nebo  správa  vzájemně informují.  O odvolání
proti   rozhodnutí  inspekce   rozhoduje  ministerstvo   životního
prostředí.

     (4) Úkoly  inspekce  plní   inspektoři,  kteří  se  prokazují
služebními průkazy. 

                              § 81

                          Stráž přírody

     (1) Okresní úřady a správy ustanovují stráž přírody zejména z
řad dobrovolných  pracovníků. Posláním stráže  přírody je kontrola
dodržování předpisů o ochraně přírody a krajiny.

     (2) Stráž přírody  se skládá ze  strážců a zpravodajů,  které
jmenuje a odvolává územně příslušný okresní úřad nebo správa.

     (3) Stráží přírody může být ustanovena fyzická osoba, která
a) je občanem České republiky,
b) je starší 21 let,
c) nebyla pravomocně odsouzena pro úmyslný trestný čin,
d) má způsobilost k právním úkonům,
e) je zdravotně způsobilá,
f) prokázala znalost práv a povinností stráže přírody podle tohoto
   zákona a znalost souvisejících předpisů,
g) složila před  okresním úřadem nebo  správou slib tohoto  znění:
   "Slibuji,  že jako  stráž  přírody  budu s  největší pečlivostí
   a svědomitostí   plnit  povinnosti   při  kontrole   dodržování
   předpisů o ochraně  přírody a krajiny, že budu  při výkonu této
   činnosti  dodržovat  právní  předpisy  a  nepřekročím oprávnění
   příslušející stráži přírody.".

     (4)  Stráži přírody  vydají  okresní  úřad a  správa služební
odznak se státním znakem a průkaz stráže přírody. V průkazu stráže
přírody  současně  stanoví  obvod  její  působnosti.  Okresní úřad
a správy vedou evidenci stráží přírody.

     (5)  Stráž přírody  je povinna  oznámit okresnímu  úřadu nebo
správě  do  30  dnů  od  jejich  vzniku  všechny změny týkající se
podmínek uvedených v odstavci 3.

     (6) Okresní úřad nebo správa ustanovení stráže přírody zruší,
pokud  fyzická  osoba  přestala  tuto  funkci  vykonávat, splňovat
podmínky  stanovené  v  odstavci  3   nebo  se  prokáže,  že  byla
ustanovena  na  podkladě   nesprávných  nebo  nepravdivých  údajů.
Okresní úřad nebo správa může ustanovení stráže přírody zrušit též
z vlastního podnětu z jiných důvodů nebo na žádost osoby, která je
ustanovena stráží  přírody. Osoba, u níž  okresní úřad nebo správa
zrušily ustanovení stráží přírody,  je povinna neprodleně odevzdat
tomuto okresnímu úřadu služební odznak a průkaz stráže přírody.

     (7)  Na řízení  o ustanovování  stráže přírody  se nevztahují
obecné předpisy o správním řízení.

     (8) Strážci jsou oprávněni
a) zjišťovat  totožnost osob,  které porušují  předpisy na ochranu
   přírody,
b) ukládat  a  vybírat  blokové  pokuty42)  za  přestupky na úseku
   ochrany přírody,
c) vstupovat na cizí pozemky za podmínek stanovených v § 62,
d) zadržet  ke zjištění  totožnosti osobu,  kterou přistihnou  při
   porušování  právních  předpisů  o  ochraně  přírody  a krajiny,
   a odevzdat ji orgánu Policie  České republiky; přistižené osoby
   jsou povinny uposlechnout,
e) požadovat pomoc nebo součinnost orgánů Policie České republiky,
   popřípadě   obecní   policie,   pokud   nemohou  splnění  svých
   povinností zajistit vlastními silami a prostředky.

     (9) V případě bezprostředního ohrožení zájmů chráněných podle
části  druhé,  třetí  a  čtvrté  tohoto  zákona je strážce přírody
oprávněn   k  pozastavení   rušivé  činnosti.   O  svém   opatření
bezodkladně  vyrozumí  územně  příslušný  orgán  ochrany  přírody.
Opatření   potvrdí,  změní   nebo  zruší   orgán  ochrany  přírody
nejpozději do 15 dnů od jeho vydání.

     (10) Podrobnosti  o organizaci,  úkolech a  předpokladech pro
výkon  stráže  přírody  stanoví  ministerstvo  životního prostředí
vyhláškou.  Ministerstvo   životního  prostředí  stanoví   v  této
vyhlášce též  vzor služebního odznaku se  státním znakem a průkazu
stráže přírody.
------------------------------------------------------------------
42) § 13 odst. 2, § 45, 46, 84  a 85 zákona ČNR č. 200/1990 Sb., o
    přestupcích. 

                             § 81a

     Stráž přírody je při své činnosti povinna
a) prokázat se průkazem stráže přírody a nosit služební odznak,
b) dohlížet  na   dodržování  povinností  spojených   s  kontrolou
   dodržování předpisů o ochraně přírody a krajiny,
c) oznamovat  neodkladně  zjištěné   závady,  nedostatky  a  škody
   orgánu, který ji ustanovil,  popřípadě v neodkladných případech
   též  orgánům Policie  České republiky  nebo příslušným  orgánům
   státní správy.

                              § 81b

     (1) Stát odpovídá za škodu osobě, která poskytla pomoc stráži
přírody  na   její  žádost  nebo   s  jejím  vědomím,   (dále  jen
"poškozený"). Stát  se této odpovědnosti může  zprostit jen tehdy,
způsobil-li si tuto škodu poškozený úmyslně.

     (2) Došlo-li u poškozeného k  újmě na zdraví nebo smrti, určí
se  rozsah  a  výše  náhrady  škody  podle předpisů o odškodňování
pracovních úrazů pracovníků.

     (3)  Stát odpovídá  i za  škodu na  věcech, která poškozenému
vznikla v  souvislosti s poskytnutím této  pomoci. Přitom se hradí
skutečná škoda,  a to uvedením  v předešlý stav;  není-li to možné
nebo účelné,  hradí se v  penězích. Poškozenému může  být přiznána
i úhrada nákladů  spojených s pořízením nové  věci náhradou za věc
poškozenou.

     (4)  Stát  odpovídá  i   za  škodu,  kterou  osoba  způsobila
v souvislosti s pomocí poskytnutou stráži přírody.

     (5) Stát odpovídá  obdobně podle odstavců 2 a  3 též za škodu
způsobenou stráži přírody v souvislosti s plněním jejích úkolů.

     (6)  Stát  odpovídá  i  za  škodu  způsobenou  stráží přírody
v souvislosti s  plněním jejích úkolů; to  neplatí, pokud se jedná
o škodu  způsobenou   osobě,  která  svým   protiprávním  jednáním
oprávněný a přiměřený zákrok vyvolala.

     (7) Náhradu  škody poskytuje v zastoupení  státu orgán, který
stráž přírody ustanovil.

                              § 82

           Používání stejnokroje a označení pracovníků
                         ochrany přírody

     (1) Nosit stejnokroje ochrany  přírody mohou pracovníci správ
a inspekce.

     (2) Podrobnosti  o způsobu  zavedení a  užívání stejnokroje a
označení pracovníků ochrany přírody stanoví ministerstvo životního
prostředí obecně závazným právním předpisem. 

                           HLAVA DRUHÁ

                              § 83

                Řízení ve věcech ochrany přírody

     (1) K  ústnímu jednání  přizve orgán  ochrany přírody všechny
jemu známé  účastníky řízení. V  případech, kdy rozhodnutí  orgánů
ochrany přírody může ovlivnit  přírodní poměry v územních obvodech
několika  obcí,  oznámí  orgán  ochrany  přírody  termín a předmět
ústního jednání také veřejnou vyhláškou vyvěšenou v těchto obcích.

     (2) Jestliže  je  nařízeno  ústní  jednání,  je povinen orgán
ochrany  přírody  doručit  předvolání  k  tomuto jednání účastníku
řízení nejméně 15 dnů, ve zvláště složitých případech 30 dnů přede
dnem  ústního  jednání.  Stejnou  dobu  musí  být vyvěšena veřejná
vyhláška o ústním jednání.

     (3) V  jednoduchých  věcech  rozhodne  orgán  státní  ochrany
přírody bezodkladně.  V ostatních případech rozhodne  do 60 dnů od
zahájení  řízení,  ve  zvláště  složitých  případech  do 90 dnů od
zahájení řízení. 

                              § 84

                    Změny a zrušení povolení

     (1) Orgán ochrany  přírody může z  vlastního podnětu nebo  na
návrh po  provedeném řízení jím vydané  povolení změnit, popřípadě
zrušit
a) dojde-li ke změně skutečností rozhodných pro vydání povolení,
b) vyžadují-li to zájmy přírody  a krajiny chráněné tímto zákonem,
   zejména vznikla-li nebo hrozí-li vážná ekologická újma,
c) nedodržuje-li   oprávněný  opětovně   podmínky  povolení   nebo
   povinnosti stanovené v něm orgánem ochrany přírody,
d) nevyužívá-li oprávněný  povolení bez zvláštního  důvodu po dobu
   delší dvou let,
e) dochází-li  při  činnosti  vykonávané  na  základě  povolení  k
   porušování   ustanovení  tohoto   zákona  nebo   k  podstatnému
   poškozování  jiných  oprávněných  zájmů  v  ochraně  přírodního
   prostředí.

     (2) Ministerstvo životního prostředí si může změnu či zrušení
povolení  vyhradit,  jde-li  o  povolení  nižšího  orgánu  ochrany
přírody z důvodů uvedených v odstavci 1 písm. b) nebo e). 

                              § 85

                 Státní dozor v ochraně přírody

     (1) Okresní  úřady a  správy  dozírají,  zda v  obvodu jejich
působnosti nedochází k ohrožování zájmů ochrany přírody a krajiny,
dozírají na  dodržování tohoto zákona  a prováděcích předpisů  a v
rozsahu své  působnosti ukládají opatření  k odstranění zjištěných
závad. Tyto  orgány zejména dozírají,  jak jsou dodržována  vydaná
rozhodnutí  a  závazná  stanoviska  na  úseku  ochrany  přírody  a
krajiny,   plněny   povinnosti   fyzických   a   právnických  osob
vyplývající z  předpisů na ochranu přírody  a krajiny, zajišťovány
ochranné  podmínky zvláště  chráněných částí  přírody a dodržována
ochrana  významných  krajinných  prvků,  připravovány a naplňovány
plány, projekty a opatření k obnově systému ekologické stability.

     (2) Ministerstvo životního prostředí  dozírá v rámci vrchního
dozoru v ochraně přírody na  to, jak kraje, okresní úřady, správy,
stráž  přírody,  fyzické  i  právnické  osoby provádějí ustanovení
tohoto  zákona  a  prováděcích  předpisů.  Ministerstvo  životního
prostředí dozírá zejména, jak jsou dodržována rozhodnutí a závazná
stanoviska orgánů  ochrany přírody, plněny  povinnosti vyplývající
ze zákona o ochraně přírody  a krajiny, zpracovávány a zajišťovány
plány péče  o zvláště chráněná území  a záchranné programy rostlin
a živočichů,   dodržovány   podmínky   ochrany   národních  parků,
chráněných  krajinných  oblastí,  národních  přírodních  rezervací
a národních  přírodních památek.  Zjistí-li ministerstvo životního
prostředí závady, uloží potřebná opatření k jejich odstranění.

                           ČÁST SEDMÁ
                      Odpovědnost na úseku
                         ochrany přírody

                              § 86

            Odstranění následků neoprávněných zásahů

     (1) Kdo poškodí, zničí nebo  nedovoleně změní části přírody a
krajiny chráněné  podle tohoto zákona,  je povinen navrátit  ji do
původního  stavu,  pokud  je  to  možné  a  účelné.  O  možnosti a
podmínkách  uvedení  do  původního  stavu  rozhoduje orgán ochrany
přírody.

     (2) Jestliže uvedení do původního  stavu není možné a účelné,
může orgán ochrany přírody uložit povinnému, aby provedl přiměřená
náhradní opatření k nápravě. Jejich účelem je kompenzovat, byť jen
zčásti, následky nedovoleného jednání.

     (3) Uložením  povinnosti   uvedení  do  původního   stavu  či
náhradního  opatření není  dotčena povinnost  náhrady škody  podle
jiných předpisů ani možnost  postihu za přestupek nebo protiprávní
jednání či trestný čin. 

                              § 87

                            Přestupky

     (1) Orgán ochrany  přírody uloží pokutu až  do výše 5.000 Kčs
fyzické osobě, která se dopustí přestupku tím, že
a) nedovoleně  mění  či  ruší  dochovaný  stav  přírody ve zvláště
   chráněném území  nebo nedovoleně mění  dochovaný stav památného
   stromu,
b) nedovoleně  zasahuje do  přirozeného vývoje  zvláště chráněných
   druhů rostlin,
c) zraňuje,  chová bez  povolení zvláště  chráněné živočichy  nebo
   jinak nedovoleně zasahuje do jejich přirozeného vývoje,
d) neumožní osobám oprávněným podle § 62 nebo  § 68 odst. 4 a § 81
   vstup na pozemky, které vlastní nebo užívá,
e) nesplní ohlašovací povinnost určenou tímto zákonem,
f) vykonává  činnost   zakázanou  v  ochranném   pásmu  určeném  k
   zabezpečení zvláště chráněných částí přírody,
g) neprokáže předepsaným způsobem podle § 54 odst. 1 původ zvláště
   chráněné rostliny nebo živočicha,  nebo rostliny nebo živočicha
   chráněného  podle  mezinárodních  úmluv,  popřípadě  zvláštního
   právního předpisu,4a)
h) neprovede uložení náhradní výsadbu dřevin podle § 9,
i) nedodržuje omezení nebo zákaz vstupu vyhlášený podle § 64,
j) nesplní některou z povinností  k paleontologickému nálezu podle
   § 11 odst. 1.

     (2) Orgán ochrany přírody uloží pokutu  ve výši do 10 000 Kčs
fyzické osobě, která se dopustí přestupku tím, že
a) zničí  součást přírody  ve zvláště  chráněném území  nebo zničí
   zařízení  určená   k  ochraně,  označení   a  vybavení  zvláště
   chráněného území,
b) zničí   zvláště   chráněné   rostliny   zařazené  do  kategorie
   ohrožených  buď  přímo  nebo  způsobí  jejich  úhyn nedovoleným
   zásahem do jejich životního prostředí,
c) usmrcuje  zvláště  chráněné  živočichy  zařazené  do  kategorie
   ohrožených přímo  nebo způsobí jejich  úhyn nedovoleným zásahem
   do  jejich  životního  prostředí  nebo  chytá  zvláště chráněné
   živočichy,
d) ohrožuje nad nezbytnou míru  zvláště chráněné části přírody při
   zásazích  proti škůdcům,  rostlinným chorobám,  plevelům a  při
   hygienických opatřeních,
e) poškodí nebo bez povolení pokácí dřevinu rostoucí mimo les,
f) provádí  škodlivý  zásah  do  významného  krajinného  prvku bez
   souhlasu orgánu ochrany přírody,
g) poškozuje nebo ničí jeskyni nebo její součást,
h) naruší krajinný ráz nesplněním povinnosti podle § 12 odst. 2,
i) porušuje ustanovení  návštěvního řádu národního  parku vydaného
   podle § 19.

     (3) Orgán ochrany přírody uloží pokutu  až do výše 50 000 Kčs
fyzické osobě, která se dopustí přestupku tím, že
a) poškodí nebo zničí památný strom nebo zvláště chráněné území či
   jeho část,
b) usmrtí  zvláště   chráněného  živočicha  kriticky   nebo  silně
   ohroženého  druhu  nebo  způsobí  jeho  úhyn  zásahem  do  jeho
   životního prostředí,
c) zničí zvláště chráněnou rostlinu kriticky nebo silně ohroženého
   druhu  nebo  způsobí  její  úhyn  zásahem  do  jejího životního
   prostředí,
d) pokácí  bez  povolení  nebo   závažně  poškodí  skupinu  dřevin
   rostoucích mimo les,
e) neuvede poškozenou část přírody  chráněnou dle tohoto zákona do
   původního stavu  nebo nesplní opatření  k nápravě tohoto  stavu
   podle § 86 či přiměřená náhradní opatření podle § 67 odst. 4,
f) nesplní  povinnost  vlastníka  či  nájemce  pozemku  zdržet  se
   negativních  zásahů  na  pozemcích  připravovaných  k vyhlášení
   zvláštní ochrany podle § 40 odst. 4,
g) nepostupuje tak,  aby nedocházelo k nadměrnému  úhynu rostlin a
   živočichů podle § 5 odst. 3,
h) nedodržuje omezení či zákaz činnosti vyslovený podle § 66,
i) nedovoleně obchoduje s jedinci  druhů, jejichž obchod je omezen
   nebo zakázán podle mezinárodních  úmluv, nebo nedovoleně vyváží
   zvláště  chráněné  druhy;   je-li  naplněna  skutková  podstata
   přestupku  podle  zvláštního  předpisu,4a)  toto  ustanovení se
   nepoužije,
j) nedovoleně sbírá nebo poškozuje zvláště chráněné nerosty,
k) porušuje  podmínky  stanovené  k  ochraně  přechodně chráněných
   ploch (§ 13),
l) neplní podmínky výjimky  udělené podle § 43 a  56 nebo podmínky
   souhlasu podle § 44 a 57,
m) závažně poškodí nebo zničí významný krajinný prvek,
n) vykonává  ve  zvláště  chráněném  území  činnost zakázanou nebo
   vykonává  činnost,  pro  kterou  je  vyžadován  souhlas  orgánu
   ochrany přírody, bez tohoto souhlasu.

     (4) Za  přestupky  v  ochraně  zvláště  chráněných  rostlin a
živočichů,  dřevin  a  památných   stromů  lze  uložit  pokutu  až
dvojnásobnou, pokud byly spáchány ve zvláště chráněných územích.

     (5) Výnosy  pokut  uložených  pověřeným  obecním  úřadem nebo
okresním úřadem jsou příjmem rozpočtu orgánu, který pokutu uložil.
Výnosy  pokut  uložených  správami  a  inspekcí  se  dělí způsobem
upraveným zvláštním zákonem.7)
------------------------------------------------------------------
4a) Zákon č. 16/1997 Sb., o  podmínkách dovozu a vývozu ohrožených
    druhů  volně  žijících  živočichů  a  planě rostoucích rostlin
    a dalších  opatřeních  k  ochraně   těchto  druhů  a  o  změně
    a doplnění  zákona  ČNR  č.  114/1992  Sb.,  o ochraně přírody
    a krajiny, ve znění pozdějších předpisů.
 7) Zákon ČNR č. 388/1991 Sb., o Státním fondu životního prostředí
    České republiky. 

                              § 88

           Pokuty právnickým osobám a fyzickým osobám
                při výkonu podnikatelské činnosti

     (1) Orgán ochrany přírody uloží pokutu až do výše 500 000 Kčs
právnické  osobě  nebo  fyzické  osobě  při  výkonu  podnikatelské
činnosti, která se dopustí protiprávního jednání tím, že
a) poškodí součást přírody ve  zvláště chráněném území, nedovoleně
   změní nebo ohrožuje jeho dochovaný stav,
b) poškodí nebo zničí památný strom,
c) poškodí  nebo zničí  bez povolení  dřevinu nebo  skupinu dřevin
   rostoucích mimo les,
d) nedovoleně  zasahuje do  přirozeného vývoje  zvláště chráněných
   druhů rostlin,
e) zraňuje,  chová bez  povolení zvláště  chráněné živočichy  nebo
   jinak nedovoleně zasahuje do jejich přirozeného vývoje,
f) vykonává  činnost   zakázanou  v  ochranném   pásmu  určeném  k
   zabezpečení zvláště chráněných částí přírody,
g) neumožní osobám oprávněným podle § 62 nebo  § 68 odst. 4 a § 81
   vstup na pozemky, které vlastní nebo užívá,
h) nesplní ohlašovací  povinnost podle tohoto  zákona nebo nesplní
   povinnost náhradní výsadby podle § 9,
i) provádí  škodlivý  zásah  do  významného  krajinného  prvku bez
   souhlasu orgánu ochrany přírody,
j) porušuje  podmínky  stanovené  k  ochraně  přechodně chráněných
   ploch,
k) nedodržuje omezení nebo zákaz vstupu  vyhlášený podle § 64 nebo
   porušuje ustanovení návštěvního řádu národního parku,
l) poškozuje nebo ničí jeskyni nebo její součást,
m) nesplní některou z povinností  k paleontologickému nálezu podle
   § 11 odst. 1,
n) neprokáže  předepsaným  způsobem  podle   §  54  původ  zvláště
   chráněné  rostliny nebo  živočicha, nebo  rostliny a  živočicha
   chráněného  podle  mezinárodních  úmluv,  popřípadě  zvláštního
   právního předpisu.4a)

     (2) Orgán ochrany přírody  uloží pokutu až do výše  1 000 000
Kčs právnické  osobě nebo fyzické  osobě při výkonu  podnikatelské
činnosti, která se dopustí protiprávního jednání tím, že
a) naruší krajinný ráz nesplněním povinností podle § 12 odst. 2,
b) závažně poškodí nebo zničí významný krajinný prvek,
c) zničí  součást přírody  ve zvláště  chráněném území  nebo zničí
   zařízení  určená   k  ochraně,  označení   a  vybavení  zvláště
   chráněného území,
d) zničí jedince  zvláště chráněného druhu rostlin  buď přímo nebo
   nedovoleným zásahem do jejich prostředí.
c) usmrcuje zvláště  chráněné živočichy přímo  nebo způsobí jejich
   úhyn nedovoleným zásahem do jejich prostředí,
f) ohrožuje nad nezbytnou míru zvláště chráněné  části přírody při
   zásazích  proti škůdcům,  rostlinným chorobám,  plevelům a  při
   hygienických opatřeních,
g) neuvede poškozenou  část přírody chráněnou  podle tohoto zákona
   do původního stavu  nebo nesplní opatření k nápravě  podle § 86
   či přiměřená náhradní opatření podle § 67 odst. 4,
h) nesplní  povinnosti  vlastníka  či  nájemce  pozemku  zdržet se
   negativních  zásahů  na  pozemcích  připravovaných  k vyhlášení
   zvláštní ochrany podle § 40 odst. 4,
i) nepostupuje tak, aby nedocházelo k nadbytečnému úhynu rostlin a
   živočichů podle  § 5 odst.  3, nedovoleně sbírá  nebo poškozuje
   zvlášť chráněné nerosty,
j) nedodržuje omezení či zákaz činnosti vyslovené podle § 66,
k) nedovoleně obchoduje s jedinci  druhů, jejichž obchod je omezen
   nebo zakázán podle mezinárodních  úmluv, nebo nedovoleně vyváží
   zvláště  chráněné  druhy;   je-li  naplněna  skutková  podstata
   přestupku  podle  zvláštního  předpisu,4a)  toto  ustanovení se
   nepoužije,
l) nezajistí  ochranu  paleontologického   nálezu  před  zničením,
   poškozením nebo odcizením podle § 11,
m) překročí nezbytně nutnou míru při poškozování obecně či zvláště
   chráněných  částí přírody  na územích  sloužících zájmům obrany
   státu podle § 90 odst. 2,
n) vykonává  ve  zvláště  chráněném  území  činnost zakázanou nebo
   vykonává  činnost,  pro  kterou  je  vyžadován  souhlas  orgánu
   ochrany přírody, bez tohoto souhlasu.

     (3) Při  stanovení  výše  pokuty  se  přihlíží  k  závažnosti
protiprávního  jednání a  k  rozsahu  hrozící nebo  způsobené újmy
ochraně přírody a krajiny.

     (4) Pokutu podle odstavců 1 a  2 lze uložit nejpozději do tří
let ode dne, kdy k protiprávnímu jednání došlo.

     (5) Pokuta je  splatná do 30  dnů ode dne,  kdy nabylo právní
moci rozhodnutí, jímž byla pokuta uložena.

     (6) Uložením  pokuty právnické  osobě zůstává  nedotčena její
odpovědnost,   případně   odpovědnost   jejích   pracovníků  podle
zvláštních předpisů.

     (7) Výnosy  pokut  uložených  pověřeným  obecním  úřadem nebo
okresním úřadem jsou příjmem rozpočtu orgánu, který pokutu uložil.
Výnosy  pokut  uložených  správami  a  inspekcí  se  dělí způsobem
upraveným zvláštním zákonem.7)
------------------------------------------------------------------
4a) Zákon č. 16/1997 Sb., o  podmínkách dovozu a vývozu ohrožených
    druhů  volně  žijících  živočichů  a  planě rostoucích rostlin
    a dalších  opatřeních  k  ochraně   těchto  druhů  a  o  změně
    a doplnění  zákona  ČNR  č.  114/1992  Sb.,  o ochraně přírody
    a krajiny, ve znění pozdějších předpisů.
 7) Zákon ČNR č. 388/1991 Sb., o Státním fondu životního prostředí
    České republiky. 

                              § 89

              Odebrání nedovoleně držených jedinců
                    zvláště chráněných druhů

     (1) Orgán  ochrany  přírody  může  nedovoleně  držené jedince
zvláště chráněných druhů rostlin a živočichů odebrat. Odebrat může
i jedince  zvláště  chráněných  rostlin  a  živočichů nebo rostlin
a živočichů  chráněných podle  mezinárodních úmluv,  pokud držitel
takového  jedince neprokáže  jeho původ  podle §  54 odst.  1 nebo
je-li obchod s nimi omezen nebo zakázán podle mezinárodních úmluv.
V případě  odebrání  na  základě  zvláštního  předpisu4a)  se toto
ustanovení nepoužije.

     (2) Písemné rozhodnutí o odebrání podle odstavce 1 musí orgán
ochrany přírody vydat nejpozději do 15 dnů ode dne odebrání, jinak
je odebrání neplatné.

     (3) Vlastníkem odebrané věci se  stává stát. Podrobnosti může
stanovit ministerstvo životního  prostředí obecně závazným právním
předpisem.
------------------------------------------------------------------
4a) Zákon č. 16/1997 Sb., o  podmínkách dovozu a vývozu ohrožených
    druhů  volně  žijících  živočichů  a  planě rostoucích rostlin
    a dalších  opatřeních  k  ochraně   těchto  druhů  a  o  změně
    a doplnění  zákona  ČNR  č.  114/1992  Sb.,  o ochraně přírody
    a krajiny, ve znění pozdějších předpisů.

                            ČÁST OSMÁ
                 Ustanovení společná, přechodná
                           a závěrečná

                              § 90

                       Ustanovení společná

     (1) Obecné  předpisy o správním řízení 43)  se nevztahují  na
řízení podle  § 6, § 11  odst. 3, § 17,  18, 24, 27, 38,  40, § 46
odst. 2, § 52, 53 a  69 tohoto zákona. Odkladný účinek odvolání je
vyloučen v případě rozhodnutí  o zřízení přechodně chráněné plochy
podle  § 13,  omezení a  zastavení činnosti  podle § 66 a odebrání
jedince zvláště chráněných druhů rostlin a živočichů podle § 89.

     (2) Na  území sloužící  zájmům obrany  státu41) se nevztahují
ustanovení § 4 odst.  2 a 3, § 6, 8, 12, §  40 odst. 4, § 49 odst.
1, § 63,  § 68 odst. 3 a §  70 tohoto zákona. Případné poškozování
přírody z  důvodu obrany státu v  těchto případech nesmí překročit
nezbytně nutnou míru.

     (3) Při  hornické  činnosti  v  dobývacím prostoru výhradních
ložisek nerostů44) lze  povinnosti podle § 10, § 11  odst. 1 a 2 a
§ 51 odst.  2 uplatnit jen v  dohodě s osobou oprávněnou  k výkonu
hornické činnosti podle zvláštního předpisu.45)

     (4) Zákon  o ochraně  přírody a  krajiny a  předpisy vydané k
jeho provedení  jsou zvláštními předpisy  ve vztahu k  předpisům o
lesích,  vodách, územním  plánování  a  stavebním řádu,  o ochraně
nerostného   bohatství,   ochraně   zemědělského   půdního  fondu,
myslivosti a rybářství.46)

     (5) Státní  přírodní rezervace  vyhlášené podle  § 4  odst. 3
zákona č. 40/1956  Sb., o státní ochraně přírody,  se převádějí do
kategorie  národních  přírodních   rezervací  (§  28),  přírodních
rezervací  (§  33),  národních  přírodních  památek  (§  35)  nebo
přírodních  památek  (§  36).  Kategorizaci  těchto  území stanoví
ministerstvo   životního   prostředí   obecně   závazným   právním
předpisem.

     (6) Chráněná naleziště,  chráněné parky a  zahrady a chráněné
studijní  plochy vyhlášené  podle §   5 zákona  č. 40/1956  Sb. se
vyhlašují za národní přírodní památky  či přírodní památky (§ 35 a
36).  Kategorizaci  těchto  území  stanoví  ministerstvo životního
prostředí obecně závazným právním předpisem.

     (7) Chráněné  přírodní  výtvory  a  chráněné přírodní památky
vyhlášené podle §  6 zákona č. 40/1956 Sb.  se tímto prohlašují za
přírodní  památky  (§  36),  pokud  nebudou  zařazeny do kategorie
národních přírodních rezervací (§ 28), přírodních rezervací (§ 33)
nebo národních  přírodních památek (§  35) ministerstvem životního
prostředí obecně závazným právním předpisem.

     (8) Stromy  a jejich  skupiny vyhlášené  podle §  6 zákona č.
40/1956 Sb.  za chráněné přírodní  výtvory nebo chráněné  přírodní
památky se tímto prohlašují památnými stromy (§ 46).

     (9) Národní parky a chráněné krajinné oblasti vyhlášené podle
§ 8 zákona č. 40/1956 Sb.  jsou nadále chráněny jako národní parky
(§ 15) a chráněné krajinné oblasti (§ 25).

     (10) Oblasti   klidu  vyhlášené   obecně  závaznými  právními
předpisy  okresních  národních  výborů47)  se  tímto prohlašují za
přírodní parky (§ 12).

     (11) Dosavadní ochranu zvláště  chráněného území, vyhlášeného
podle dřívějších  předpisů před účinností  tohoto zákona ústředním
orgánem státní správy, jež  přešlo do kategorie přírodní rezervace
nebo  přírodní  památka,  může  Ministerstvo  životního  prostředí
zrušit  obecně závazným  právním předpisem  v případě,  kdy je  na
tomto území nově vyhlášeno  zvláště chráněné území okresním úřadem
nebo  správou podle  tohoto zákona,  nebo za  podmínek stanovených
v § 45.
------------------------------------------------------------------
41) Zákon č. 169/1949 Sb.
    Zákon č. 40/1961 Sb., o obraně státu.
43) Zákon č. 71/1967 Sb.
44) § 11 zákona č. 44/1988 Sb.
45) § 15 až 19 zákona č. 44/1988 Sb.
    Zákon ČNR  č. 61/1988 Sb., o  hornické činnosti, výbušninách a
    státní báňské správě, ve znění pozdějších předpisů.
46) Např. zákon  č. 61/1977 Sb.,  zákon č. 138/1973  Sb., zákon č.
    50/1976 Sb., zákon č. 44/1988 Sb., zákon č. 53/1966 Sb., zákon
    č. 23/1962 Sb., zákon č. 102/1963 Sb.
47) § 24a  zákona ČNR  č. 67/1969  Sb., o  národních výborech,  ve
    znění pozdějších předpisů (úplné znění č. 31/1983 Sb.). 

                              § 91

                      Ustanovení přechodné

     Státní správu lesního hospodářství  nad vojenskými lesy48) na
území Národního parku Šumava, u kterých již pominuly důvody jejich
prohlášení  za  vojenské  lesy,  vykonává  Správa  národního parku
Šumava v rozsahu podle § 78 odst. 4.
------------------------------------------------------------------
48) § 25 zákona č. 61/1977 Sb. 

                              § 92

                      Ustanovení zrušovací

     Zrušují  se:
1. zákon č. 40/1956 Sb., o státní ochraně přírody, ve znění zákona
   ČNR č. 146/1971 Sb., zákona ČNR  č. 137/1982 Sb., zákona ČNR č.
   96/1977 Sb. a zákona ČNR č. 65/1986 Sb.,
2. § 2  odst. 1  písm. f)  zákona ČNR  č. 68/1990  Sb., o  užívání
   státního znaku a státní vlajky České republiky,
3. § 3,  § 5  odst. 1  a  §  7 nařízení  vlády České  republiky č.
   163/1991 Sb.,  kterým se zřizuje Národní  park Šumava a stanoví
   podmínky pro jeho ochrany,
4. § 3,  § 5  odst. 1  a  §  7 nařízení  vlády České  republiky č.
   164/1991 Sb.,  kterým se zřizuje Národní  park Podyjí a stanoví
   podmínky jeho ochrany,
5. § 3,  § 5  odst. 1  a  §  7 nařízení  vlády České  republiky č.
   165/1991  Sb.,  kterým  se  zřizuje  Krkonošský  národní park a
   stanoví podmínky jeho ochrany,
6. vyhláška  č.  142/1980  Sb.,  kterou  se  stanoví podrobnosti o
   ochraně stromů  rostoucích mimo les,  o postupu při  výjimečném
   povolování  jejich  kácení  a  o  způsobu  využití dřevní hmoty
   těchto stromů,
7. vyhláška č.  131/1957 Ú.l., o  dobrovolných pracovnících státní
   ochrany přírody (konzervátorech a zpravodajích),
8. Vyhláška č. 228/1959 Ú.l. o evidenci chráněných částí přírody a
   o náhradě  za majetkovou  újmu vzniklou  z omezení  stanovených
   podmínkami ochrany. 

                              § 93

                            Účinnost

     Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. června 1992.

                          Burešová v.r.
                          Pithart v.r. 

                            Příl.

     Seznam národních parků a chráněných krajinných oblastí
       v České republice k ustanovení § 78 odst. 1 zákona

Název území                  Zřizovací právní předpis                  Sídlo správy

Národní park Šumava          nařízení vlády ČR č. 163/1991 Sb.         Vimperk
Národní park Podyjí          nařízení vlády ČR č. 164/1991 Sb.         Znojmo
Krkonošský národní park      nařízení vlády ČR č. 165/1991 Sb.         Vrchlabí
Národní park České Švýcarsko zákon č. 161/1999 Sb.                     Krásná Lípa

Chráněné krajinné oblasti:
Beskydy                      výnos MK ČSR č.j. 5373/1973               Rožnov p. Radhoštěm
Bílé Karpaty                 výnos MK ČSR č.j. 17644/1980              Luhačovice
Blaník                       výnos MK ČSR č.j. 17332/1981              Louňovice p. Blaníkem
Blanský les                  vyhláška MK ČSR č. 197/1989 Sb.           Český Krumlov
Broumovsko                   vyhláška MŽP ČR č. 157/1991 Sb.           Police nad Metují
České Středohoří             výnos MK ČSR č.j. 6883/1976               Litoměřice
Český kras                   výnos MK ČSR č.j. 4947/1972               Karlštejn
Český ráj                    výnos MK č.j. 70261/1954                  Turnov
Jeseníky                     výnos MK ČSR č.j. 9886/1969               Malá Morávka
Jizerské hory                výnos MK ČSR č.j. 13853/1967              Liberec
Kokořínsko                   výnos MK ČSR č.j. 6070/1976               Mělník
Křivoklátsko                 výnos MK ČSR č.j. 21973/1978              Křivoklát
Labské pískovce              výnos MK ČSR č.j. 4946/1972               Děčín
Litovelské Pomoraví          vyhláška MŽP ČR č. 464/1990 Sb.           Olomouc
Lužické hory                 výnos MK ČSR č.j. 6227/1975               Jablonné v Podještědí
Moravský kras                výnos MŠK č.j. 18001/1955                 Blansko
Orlické hory                 výnos MK ČSR č.j. 16369/1969              Rychnov n. Kněžnou
Pálava                       výnos MK ČSR č.j. 5790/1976               Mikulov
Poodří                       vyhláška MŽP ČR č. 155/1991 Sb.           Ostrava
Slavkovský les               výnos MK ČSR č.j. 7657/1974               Mariánské Lázně
Šumava                       výnos MK č.j. 53855/1963                  Vimperk
                             novelizace výnosem MK ČSR
                             č.j. 5954/1975
Třeboňsko                    výnos MK ČSR č.j. 22737/1979              Třeboň
Žďárské vrchy                výnos MK ČSR č.j. 8908/1970               Žďár n. Sázavou
Železné hory                 vyhláška MŽP ČR č. 156/1991 Sb.           Nasavrky